ter, som för defcsamma är frâmmande, utan kan sna- 
rast anses sâsom ett betydelselöst fantasinanm, som i 
frâga om välljud och form svârligen kan lämna nâgot 
öfrigt att ônska. Le Jolis’ pâstâende, att Porella pin- 
na, ta L. är ett nonien nudum är mig obegripligt; dâ 
ett slâkte, grundadt pâ endast en art, blifvit förkla- 
radt genom beskrifning och afbildning, matte vâl ej 
enligt vanligt sundt förnuft detta släktes enda arts 
namn kunna vara ett nomen nudum. 
Af det föregäende framgär, att mânga skâl tala 
für, att namnet Porella tillerkännes prioritet framför 
Madotheca. Yäl medgifves, att kärigenom tillägges 
namnet en omfattning, som Dillenius ej tor detsamma 
amnat, men sâdant har blifvit fallet med talrika frân 
aldre tid kvarstâende släktnamn; jag hänvisar i detta 
afseende tili släktnamnen Jungermania , Hypnum , Bryuni 
m. fl. oeb tili den skiftande omfattning, som de under 
tidernas lopp liaft. Om nâgon efter det sagda annu 
skulle vara tveksam, huruvida namnet Porella bör 
bebâllas, beder jag att fâ pâpeka det forhallandet^, att 
släktnamnet Madotlieea i alla fall ej kan bibehâllas, 
sâvida prioritet bar nâgot att säga inorn Synonymiken. 
Yilja vi ej âtergâ till det aids ta namnet Porella , sa 
finnes det, sâsom äfven Le Jolis varit nog oförsiktig 
att erkänna, 5 andra namn, som äro aldre an Mado- 
theca , och hvars rätt att föredragas framför Madotheca 
mäste pröfvas, innan de förkastas. Bland dessa namn 
maste t. ex. Cavendishia Gray (1821) obetingadt er- 
kannas sâsom pâ ett tillfredsställande sätt uppställdt; 
till oeb med Le Jolis har mot det endast den pue- 
rila anmärkningen, att dess âtertagaude skulle omöj- 
ligöra det 16 âr senare uppställda släktnamnet Ca- 
vendishia Lindl. (1837) i familjen Bicornes. Dâ i 
alla fall ett namnbyte för släktet mäste ega rum, 
torde det vara allt skäl att taga steget füllt ut och 
gâ till det absolut aldsta künda namnet Porella , livar- 
