150 
ej tillâta en sädan änclring, och att de ändrade nam- 
nen ej kimna tillskrifvas Gray, utan äro heit och 
hället nya namn, som hafva tili auktor den, som gjort 
ändringen, och som hafva att räkna sin älder först 
Iran den tid, da de af honom offentliggjordes. Le 
Jolis är sannerligen ej rätte mannen att komma med 
ett sadant rättsliafvari. Mig synes det, som man om 
nâgonsin om Le Jolis kan säga, att han silar myggor, 
men sväljer kameler. Ena gangen häller han sä strängt 
pâ prioritetslagen, att han anser en sä obetydlig för- 
ändring af ett namn, som en ändring af dess genus 
är, vara under alla forhâllanden fullkomligt otillâten, 
en annan gang Säger han prioritetslagen vara acces- 
sorisk och oväsentlig och offrar utan tvekan namn, 
som han erkänner vara prioriterade, för att rädda 
yngre namn. Medgifvas maste dock, att nomenkla- 
turlagarne strängt taget ej berättiga tili den med Grays 
namn gjorda ändringen, men â andra sidan hör väl 
af fiera oegentligheter den minsta väljas. Man har 
i detta fall att välja mellan att förkasta för öfrigt 
väl grundade släktnamn, blott einedan de i formelt 
hänseende strida mot regier, som man nära ett halft 
sekel efter namnens offentliggörande ansett sig böra 
uppställa, eller att behâlla dessa mimera formelt inkor- 
rekta namn eller ock att erkalla otvifvelaktigt mera väl- 
ljudande och formelt oklanderliga namn genom en liten 
korrektion, hvartill nomenklaturlagarne visserligen ej 
uttryckligen gifva tillätelse, men som sä nära liknar 
de tillatna korrektionerna 1 ), att man ej kan värja sig 
frän den tanken, att, om vid nomenklaturlagarnes 
1 J Art. 66 af nomenklaturlagarne lyder: r Har ett frän gre- 
kiskan eller latinet liemtadt namn blifvit oriktigt skrifvet eller 
oriktigt bildadt, eller bar ett efter ett personal-namn bildadt namn 
ej blifvit riktigt stafvadt, eller har misstag om ett namns gram- 
matikaliska genus haft till päföljd oriktiga ändelser pä species- 
namn. sä är en hvar botanist berättigad att rätta dessa felaktiga 
namn och ändelser etc.” 
