154 
Harmed iörenade sig i hufvudsak äfven doktor 
Kihlman, hvilken särskildt önskade framhâlla auktors- 
namnens karaktär af förkortade literaturcitat, ocli 
ville, med förkastande af alla pâ endast s. k. histo- 
risk rättvisa grundade prioritetsansprâk. fasthâlla vid 
derma synpunkt som norm for auktorsnamnens begag- 
nande. 
4? 4. Godkändes. 
§ 5. Ansâgs af fiertalet inneliâlla alltför ovä- 
sentliga bestamningar for att alls behöfva upptagas, 
hvarjämte Here af de anförda exemplens riktighet an- 
sägs kunna stärkt ifrâga sättas. 
§ 6. Rörande denna punkt iörenade man sig 
fullständigt om prof. Fries’ uttalande i Köbenhavn. 
§ 7. Godkändes med ett af d:r Kihlman gjordt 
tillägg att, med all reservation mot onödigt namn- 
makeri, äfven för bevisliga bastarder alternativt eller 
kompletteringsvis finge användas det för öfrigt gäl- 
lande binominära betec-kningssättet i de fall, der ba- 
starden i fysiognomiskt eller växtopografiskt hänseende 
förhölle sig som en art och en kortare benämning 
däriör künde befinnas önskvärd, eller ock da tva eller 
flere frän hvarandra skiljaktiga korsningsprodukter 
uppkommit mellan samma stamformer och den vanliga 
bastardbeteckningen sälunda icke alltid var tillräcklig. 
§ 8. Den nuvarande stiliseringen syntes alltför 
kategorisk, da den nästan tycktes uppmuntra tili för- 
summande eller lättsinnigt begagnande af föreganga- 
renes arbeten; man var dock ense om det syfte, som 
vid diskussionen i Köbenhavn af d:r Rosenvinge fram- 
hallits, och trodde att detta tydligare än nu skulle 
framga, genom följande stilisering: Kan en art 
priorietet icke i strid med bestäende häfd göras gäl- 
lande pâ grund af senare undersökning af original- 
exemplaret. 
§ 9. Man ansäg allmänt att, om en författare 
olfentliggjorde en art under ett namn som han funnit 
