155 
gifvet i ett herbarium af eu annan författare, det 
vore hans skyldighet att angifva detta, men att hau 
själf och ingen annan borde för arten citeras, i fall 
han ej, pa grund af den i herbariet föreliggande ut- 
redningen af sakförhallandet, fann sig skyldig att 
teckna den ursprungliga uppställaren af arten jämväl 
säsom auktor. 
§ 10. Beteckningen hört, ansäg man icke böra 
bibehallas. 
En för svenska floran ny Rosa-art, 
Af François Créptn, 
direktör för bot. trädg. i Bryssel. 
Bland Rosse i E. Fries’ herb., hvilka blifvit mig 
tillsända af prof. Tn. Fries, hade jag nöjet finna vackra 
ex. af Rosa Jundz/lli Besser med följande etikett, 
skrifven af E. Fries: 
r, Rosa canina v. pendula. Subinermis! E fissuris 
rupium insulæ, St. Carlsö prope Gottland Pendula, 
Cornell”. 
Förekomsten af R. Jundzilli pa ön Carlsö, vid 
57° n. b., är ett i växtgeografiskt hänseende ytterst 
märkvärdigt faktum, da man besinnar att de hittills 
kända nordligaste lokalerna för denna art âro belägna 
vid 51 à 52 °. Dessa lokaler äro Rosstrappe och 
Heiligenstadt i Hercynien och Spremberg i syd-östra 
delen af provinsen Brandenburg. Den form, livari 
R. Jundzilli uppträder pa St. Carlsön, är mycket ut- 
märkt och tillater icke nâgot tvifvel angäende artbe- 
stämningen. Den är obeväpnad, med temligen spens- 
liga och langa internodier. De sekundära blad-ner- 
verna äro endast pa det allra nedersta bladet pa de 
blombärande grenarne obetydlig glandelbärande. 
Gottlands botanister böra se efter, om icke denna 
art äfven förekommer bland klipporna pa deras ö. 
Den l:ste maj 1893. 
