Studier öfver svenska växtarters utbredning och 
invandringsvägar. 
Af Gunnar Andersson. 
I. 
Ainus glutinosa (L.) J. Gærtn. och Ainus incana 
(L.) Willd. 
Slägtet Ainus uppträder som bekant inom den 
skandinaviska floran med tvänne hvarandra närstä- 
ende, men ändock väl skilda arter, kvilka bägge fin- 
nas utbredda öfver större delen af floromrädet. Sedan 
gammalt har man känt och angifvit A. glutinosa som 
den växtgeografiskt taget sydligare, den hos oss form- 
rikare A. incana , som den nordligare arten. Att 
detta är med värkliga förhallandet öfverensstämmande 
lider intet tvifvel, men att den geografiska fördelnin- 
gen mellan de bägge arterna inom Skandinavien är 
denna, torde bero pä egendomliga, hittills föga eller 
intet uppmärksammade förhallanden. I en den 2 nov. 
1892 tili Yetenskapsakademien inlämnad uppsats *) har 
jag i största korthet framstält den äsigten, att vara 
tvänne Ainus arters olika utbredning har sin grund i 
olika invandringsvägar. — De närmare bevisen här- 
för künde jag emellertid ej lämna i den citerade upp- 
satsen, men dâ vär flora torde erbjuda endast fa hvar- 
andra närstaende arter, för hvilka den olika utbred- 
ningsvägen sä klart lâter sig pâvisa, torde det vara 
af intresse att i detalj undersöka de bägge arternas 
olika förekomst och kvartära historia i Skandinavien. 
1 ) Yäxtpaleontologiska undersökningar af svenska torfmossar. 
2. — K. Vet. Akad. Handl. Bih. Bd. 18. (1892) Afd. III N:o 8 sidd. 
49 och 50. 
Bot. Not. 1893. 
15 
