220 
Detta torde vara den ostligaste punkten, pâ hvilken 
den förekommer i Smâland. I socknarne söder om 
de tre nu nämda fyndorterna är den förgäfves efter- 
sökt. — Yesterut frân Jönköping i Mo härad torde 
den nästan saknas utom i Yetterns omedelbara narhet. 
Yestergötland. Für alla uppgifter frân detta 
landskap star jag, dâ ej anuorluuda anförts, i tack- 
samketsskuld tili läroverkskollegan E. Linnarsson i 
Skôfde. — Arten finnes ymnigt längs Vettern Iran 
Smälandsgränsen till Hjo. Längre ât vester, i södra 
delen af provinsen, finnes den ’’flerstädes sparsamt i 
Sandliems pastorat” (Nordstedt). En synnerligen gyn- 
sam lokal synes arten ha fâtt i östra delen af ”Fal- 
bygden” (det skoglösa siluroxnrâdet omkring Falkö- 
ping). Harifrân har den tydligen inkommit i Atrans 
öfversta lopp samt spridt sig längs denna â till Viskans 
närbelägna källomrade. Den förekommer ocksâ inom 
denna bögländta trakt :, flerstâdes i As härad, ss. Wing, 
Hellstad, Möne. Borstig 71 . Dess sydostligaste station 
här tyckes vara Näs i Bjurbäcks sn. Längs Atrans 
och Wiskans floddalar finnes den sedan i största, mängd, 
i den senare atminstone tili Kinna. — Norr om linien 
Falköping — Hjo är den observerad pâ följande punk- 
ter: Fröjered, Korsberga (sparsam), Varnhem, Berga 
strax öster om Billingen (Nordstedt). Sköfdetrak- 
ten (ymnigt), Hammaren i Brevik. Balteryd i Kyrke- 
falla, Frössved, Braxtorp nära Binneberga gästgifvare- 
gârd, (N. Lagerheim), Björsäters byskogar (sällsynt, 
Hudberg enl. Krok), Karlsborg, Bottensjün vid Rödesund, 
Forsvik, Kvarnhällstorp i Hofva. Yid Yenern synes 
den ej förekomma mer än pâ en enda punkt, nämli- 
gen ”pâ landremsan mellan Lugnäs och Venern eller 
i bergets grannskap” '), hvilken ;, om den är riktig 
och ej afser planterade exemplar är det enda kända 
växtstället i vestra delen af landskapet’ (Linnarsson) 
— Ainus incana synes sâlunda ha en bestämd vest- 
*) Rudberg A .- Bot. Not. 1837 sid. 118. 
