224 
försvanu incana och âtersâgs först vid Qvistrum, hvarest 
den nästan sammanstöter med Boken” - 1 ). 
Vestmanland. Wall 2 ) säger att Ainus incana 
är : 'mycket allmän i bergslagstrakten. hvarifrän den 
endast pa Hedströmmens stränder nedstiger tili Mä- 
lartrakten i grannskapet af Köping ; eljest synes den 
i allmänhet icke gä längre ned an tili Sätra, Engels- 
berg och Kolsva”. — Längre österut har jag sett den 
allmän inom grufomrâdet kring Sala. 
Upland. Här torde arten liksom inom östra 
Vestmanland ha spridt sig uppför Dalelfvens tillflöden. 
Den är längre in i provinsen anmärkt i V. Löfsta 
sn "utefter an norr om Hvilstena kvarn. Förekom- 
mer som temligen stora träd” 3 ). Thedenius (1. c. 
anför den särskildt frän Elfkarleby sn dar den kring 
Dalelfvens nedersta lopp är allmän. 
I provinserna norr om de nu anförda är Ainus 
incana allmänt ntbredd. Anmärkningsvärdt är att den 
ej finnes pa Aland 4 ). — Jag kan ej här ingä pa 
ett försök tili en detaljerad skildring af den rol arten 
spelar inom olika växtformationer i Norrland, ej minst 
därfö v att sä ringa material tili en sâdan i litteraturen 
föreligger. Ej häller har jag funnit tillräckligt ingä- 
ende nppgifter öfver den höjd den inom olika delar 
af norra Skandinavien uppuâr, för att en samman- 
ställning skulle vara synnerligen upplysande. I södra 
Norge gar den ungefär tili björkgränsen ä ). Jag er- 
inrar mig ocksâ i sydvestra delen af Jotundheimen, i 
innersta Sogn. ha sett denna art bilda trädgrän- 
sen. — Om Ainus incanas nordgräns har jag ej 
lyckats erhälla noggranna nppgifter, men det synes 
>) Bot. Not. 1843, sid. 92. 
*) Yestmanlands flora. — Stockholm 1852. 
3 ) Lenstböm. Bot. Not. 1888, sid. 249. 
4 ) Herbarium Musei Fennici. — Helsingforsiæ 1889. 
5 ) Schübeler, Yiridarium norvegicum. Bd. I. Christiania 1886, 
sid. 488. 
