sâ synnerligen mycket. i bêtraktande af att under - 
sökningsmetoderna dâ ej voro sä utbildade, att man 
med säkerhet kunde pârâkna att erhâlla alla olika 
slag af växtlämningar som finnas i ett torfprof 1 ). 
Alltifrän det jag började studera vâra torfmossars växt- 
räster, har jag sökt erhâlla lämningar särskildt af AJnus 
incana , für att fâ faststäldt huruvida arten värkligen i 
äldre tider ej ingick i Vegetationen söder om dess nu- 
varande utbredningsomrâde. Vid en redogörelse för 
hvad som i närvarande stund är kändt om A. incanas 
subfossila förekomst, torde det dock vara lämpligt att 
bürja med de längst normt belägna fyndorterna. 
Det sista, men kanske vigtigaste fyndet, är det 
som är gjordt i den torf, hvilken Axel Hamberg 2 3 ) 
päträffat underlagran.de en lera, hvilken med all sanno- 
likhet är en postglacial, marin lera belägen ungefär 
68 m. ö. h. Detta fÿnd visar att arten här lefvat 
fore den postgiaciala sänkningens maximum ;i ), sam- 
man med sa sydliga arter som TJlmus montnna , Cory- 
lus Avellana och Stachys silvatica. Under denna bredd- 
grad hänvisar dessa arters förekomst belt säkert pâ 
kvartärtidens klimatiska maximum, hvilket sâlunda 
här, liksom i södra Sverige 4 ), i det stora hela synes 
sammanfalla med den postgiaciala ( Litorinay sänknin- 
gen. — Att arten äfven i Jotundheimens liögre lig- 
gande delar har ungefär samma minimialder som fyndet 
i Værdalen anger, har jag förut (1. c. sid. 517) sökt 
*) Af egen erfarenliet liar jag funnit att först sedan jag bör- 
jade använda slamningsmetoden i större utsträckning, det visât sig 
att allâmningarne i t. ex. Skâues torfbildningar äro sâ ofantligt 
vanliga som de äro. 
2 ) Om en genom skredet i Værdalen blottad profil. — G-eol. 
For. i Stockholm Förh. Bd. 15. H. 6. 
3 ) Fynd af ”al” äfven i lagret e i profilen anger i fall det är 
A. incana en ännu liögre aider här. 
4 ) (Jfr. förf:s uppsats: om de växtgeografiska och växtpaleon- 
tologiska stöden för antagandet af klimatväxlingar under kvartär- 
tiden. — Geol. För. Förh. Bd. 14. (1892), sid. 509 o. f.) 
