231 
Ängermanland samman med fur, björk och hassel. 
Älven dessa fynd angifva att arten, som ej tyckes 
vara sällsynt i de norrländska mossarne, är äldre 
här än granen. 
Hufvuddragen af den norrländska vegetationens 
kistoria angifves genom invandringen af först den 
arktiska Vegetationen, sedan björken och aspen x ) samt 
därpa furen; alla Iran söder. Liksom under furvege- 
tationens senare del hassein, linden och alen invan- 
drat inom södra delen af värt fioromräde J ), sä har 
inom norra delen af detsamma gräalen inträngt * * 3 ). 
Men denna har kommit fran öster, liksom granen, den 
sista vigtiga delegaren i den nuvarande norrländska 
Vegetationen. — Att Ainus incana värkligen kom- 
mit fran öster framgär af följande iakttagelser. I de 
norrländska elfdalarnes marina sediment finnes arten 
ej sällsynt tili ganska betydlig höjd ö. h. Den an- 
märktes i dessa bildningar, ehuru endast med namnet 
"al”, först af A. Lindström 4 5 ). Artbestämning jämte 
närmare beskrifning af förekomsterna lämnades af 
Fegræüs °), som träffade blad af Ainus incana i 
') En andre nivä med endast björk har prof. A- G. Nathorst 
enligt meddelande till mig troligen funnit i kalktuffen vid Asele. — 
En sädaii horisont synes äfven Tolf (1. c. sid. 27) ha funnit vid 
Ede i Bunkflo sn i Jämtland och nära Rörström i Ängermanland. 
s ) Jfr. Växtpaleontologiska undersölmingar. 2. — K. Yet. Akad. 
Handl. Bih. Bd. 18 (1892) Afd. III N:o 8, sid. 51. 
3 ) Anmärkas hör att det här endast kan blifva fraga om mi- 
nimitid. 
4 ) Jordslagen inom Vesternorrlands län. — - Sveriges Geol. 
Unders. Ser. C. N:o 92, sid. 24. 
5 ) (Geol. För. Förh. Bd. 12 (1890), sid. 389 o. f.) — Sedan denna 
uppsats redan förelag färdig meddelade mig professor A. G. Na- 
THORST att lie. R. Sernander (som 1889 med understöd af K. Veten- 
skapsakademien utförde undersökningar öfver växtlämningarne i 
de norrländska elfdalarne ooh funnit rikligt med lämningar af 
Ainus incana) i en till Akademien inlämnad reseberättelse uttalat 
som sin asigt att denna art inkommit i värt land frân öster. Jag 
anser mig böra omnämna detta här, sä mycket mera som vi ur- 
sprungligen pa olika vägar kommit tili samma asigt. 
