3 
Behâringen pâ stjälk och blad erbjuder jämförelsevis 
konstanta kännemärken hos Scrophulariaarterna. 
I den efterföljande översikten har hänsyn mast tagas 
även tili dessa nu nämnda relativa karaktärer och jag 
tror, att de i kombination med varandra tili ett heit 
bliva användbara vid arternas särskiljande. 
Bestämningsschema. 
A. Blomkronans övre flikar lika Iänga som de övriga 
(= utan läpp). Staminodium saknas. 
I. Blad heia. 
a) Blomknippen skaftade i bladvecken. Foder- 
llikar trubbiga. Standare föga utskjutande. 
1. S. vernalis L. 
b) Blomknippen oskaftade, samlade tili huvud- 
lika gyttringar. Foderflikar spetsiga. Standare 
langt (flere mm.) utskjutande. 
2. S. chrysantha Jaub. & Spach. 
II. Blad parflikade. 3. <S. orientalis L. 
B. Blomkronans övre flikar tydligt längre än de övriga, 
bildande en läpp. Staminodium finnes. 
I. Foderflikar spetsiga. Blad triangulära, glatta. 
Ettärig ört. 4. S. peregrina L. 
II. Foderllikar avrundade, ofta ljuskantade. Fler- 
äriga Örter. 
a) Bladhörn spetsiga eher ätminstone med ut- 
stäende bladtänder. Blad heia. 
1. Stjälk glatt eher upptill med glandler 
jordstam knölformigt förtjockad. 
5. S. nodosa. L. 
2. Stjälk med vita har. Jordstam ej knöllik. 
6. S. scorodonia L. 
b) Blad heia. Bladhörn avrundade. Jordstam 
ej förtjockad. 
