4 
1. Stjälk ovingad, hârig. Blomställning ej 
avbruten. Blad tunna, utan bladöron. 
7. 5. Scopolii Hoppe. 
2. Stjälk ovingad eller stundom vingad. 
Blomställningen avbruten d. v. s. med 
kranslikt samlade blomknippen. De nedre 
»kransarna» avlägsnade frân de ôvriga. 
Blad trubbiga. trubbigt naggade, ofta med 
bladöron.' S. S. auriculata L. 
3. Stjälk brett vingkantad. Blad mer eller 
mindre spetsiga, vasst sâgade. 
9. S. alata Gilib. 
c) Blad pardelade. 10. S. canina L. 
Sect. I Vernales Stiefelhagen Syst. Pflanzengeogr. 
Stud. Gatt. Scroph. 9 huvudsakligen orientaliska arter. 
Hos oss endast en förvildad ocb en insädd. 
1. S. vernalis L. Sp. pl. (1753). Stjälk trubbkantig, 
klädd med vita hâr. I de övre delarna av plantan äro dessa 
uppblandade med glandelhär. Blad skaftade, brett trian- 
gulära, ej eller föga längre än breda, med den största 
bredden nedom mitten, sparsamt harklädda, pa under- 
sidan längs nerverna nägot rikligare häriga. Blommor 
i skaftade knippen frân bladvecken gula, med föga ut- 
skjutande stândare. Foder glandelhärigt. Flikar jämn- 
brett lancettlika, trubbiga. Blommar maj — juni. 
Utbredning i Sverige: Skäne: Malmö 1821, E. Fries 
(U.) Hartm. Fl. ed. 3 (1838); Lund, Paradislyckan, 
Hartm. Fl. 3 (1838) 1856, 1S81 (U. L.) Kjells Nöbbelöf 
1874, B. F. Cöster (U.); Hörbv 1904, And. Jönsson (U.) 
1912 — 1915, A. Edv. Gorton (L. m. 11.) Smâland: Alems sn. 
Rasnäs, Hartm. Fl. ed. 5 (1849), 1864 — 1869. G. M. Ny- 
man mfl. (U. S.); Rogberga Hartm. Fl. (1849); Grenna 
Anneberg 1889, Fr. Hagström (U.), 1896 — 1902, (L. Herb. 
O. Dahlgren), Olof Lundequist (1919 sid. 105); X. Jords- 
torp i mängd. Olof Lundequist (1919 sid. 105). 
