6 
Wahlenbergs Flora Suecica (1831) upptager arten 
endast i tillägg säsom citai efter Hartman. 
Arten förek ommer oftast i lunder i och omkring gamla 
trädgärdar. Dess egentliga hemland är Persien och delar 
av Sydeuropa. Frau början har arten hos oss utkommit 
ur trädgärdar, dar den fordom odlats. I flere av Linnés 
skrifter över trädgärdsväxter finnes den upptagen, men 
Linné uppgiver ej, i vilka trädgärdar den fanns. Bland 
trädgärdar, i vilka Linné samlat eher sett växter, kunna 
nämnas utom Upsalaträdgärden även Hortus Carlbergensis 
Begius, Hort. Ulricensis Regius, Ulriksdahl, Hort. Drott- 
ningholmensis, Hort. Piperianus pa Kungsholmen (utefter 
Bergsgatan emellan Trädgärdsgatan och Gröna Tvär- 
gatan). Det är troligt att växten fanns i nägon eher 
nägra av dessa trädgärdar och därifrän förvildats. Som 
synes av lokaluppgifterna i litteraturen äro en del av de 
älsta växplatserna belägna just i trakten av dessa träd- 
gärdar. (Upsala, Karlberg, Ulriksdal, Kungsholmen). 
Sedan ett heit ärhundrade tillhaka har arten funnits 
förvildad i Sverige och visât sig hava förmägan att länge 
bibehälla sig pa de platser, där den en gang inkommil. 
Därtill bidrager väl den tidiga blomningen (maj — juni), 
varigenom frönas utveckling och mognad alltid kan äga 
rum, utan att hindras av nattfroster, i motsats vad fallet 
är med mänga adventivväxter frän varmare länder, vilka 
hava sen utveckling och först mot hösten komma i 
blomning. Vidare är det möjligt att fröna äga läng gro- 
barhet och utan skada kunna vila över i jorden. 
Artens aktiva utbredning pä större omräden synes 
emellertid vara liten om överhuvud taget nägon. Därpä 
tyder artens päfallande ringa utbredning inom landet. 
Fastän den funnits sä länge, är den fortfarande en säll- 
synt växt, som träffas huvudsakligen pa de gamla. 
klassiska lokalerna. 
I Neumans Flora uppgives arten dock för Skäne — 
