7 
Norrland, men Upsala ar den nordligaste fyndort, jag 
kunnat finna enligt herbariematerial. 
2. S. chrysantha Jaub. & Spach. Illustration III 
(1847 — 56) pag. 26, taf. 220. Stjälk stärkt harig. Blad 
triangulära med hastigt hopdragna spetsar. Blommor i 
oskaftade knippen, som bilda huvudlika blomställningar 
i bladvecken. Blommor klart gu la med langt utskjutande 
stândare. Foderflikar spetsiga. I övrigl sasom föregaende 
art. 
Hittills sedd endast frän Vastergötland i Skallsjö sn, 
maj 1897, Henric Benckert (L. sasom S. vernalis.). Enligt 
benaget meddelande av Konservator O. Holmberg torde 
denna art liksom manga andra Iran Skallsjö vara insadd. 
Jag meddelar likväl beskrivning bär, för det fall att arten 
skulle träffas adventiv i Sverige. I Tyskland ocb Österrike 
finnes den införd och odlad liksom S. vernalis sasom 
foderväxt at bin och bar sedan förvildats. 
Denna art bar ofta förväxlats med S. vernalis. I 
extraskandinaviska herbariet i Upsala Botaniska Museum 
träffades exemplar av chrysantha under namn av S. ver- 
nalis. Stundom bar den även förväxlats med S. minima 
Bieb., som dock ej bar nägot med föreliggande art att 
göra. 
Stiefelhagen tvivlar pä artens värde. Han skriver 
(loc. cit. sid. 455). »Über die Berechtigung der Art als 
gute Spezies bin ich im Zweifel. Es gilt hier vielleicht 
die Ansicht O. Kunzes [Plantae orientali-rossicae 1887], 
wenn er bei S. vernalis schreibt: »Junge Exemplare und 
solche die aus von Vieh abgefressenen Stöcken kurze 
Stengel hervortreiben haben geknäuelte Inflorescenzen. 
Dies ist S. chrysantha Jaub A Spach.» Enligt dem skulle 
sâledes enda skillnaden ligga i blomställningens utseende. 
Huru en sâdan uppfattning som Kunzes i detta fall kun- 
nat uppkomma och ytterligare av Stiefelhagen beaklats 
är svart att första. Om S. vernalis plantor avbetas eher 
avskäras kan väl näppeligen denna stympning inverka 
