9 
4. .S', peregrina L. sp. pi. (1753). 
Stjälk kantig, nedtill korl liarig, upptill med korta 
glandler. Blad brett triangulära, tunna, 3 — 6 cm. lânga, 
2 — 5 cm. breda, längd: bredd=lV 2 . Bladkanter med 
grova tänder. De övre bladen smalare, ofta helbräddade. 
Bladnerver tili största delen utgäende frän basen. Sido- 
nerver 2 — 3 par. Blomställning ofta bladig, mindre rik- 
blommig an hos de övriga arterna. Blommor mörkt röd- 
bruna, dubbelt längre än fodret. Foderllikar smala, mer 
eller mindre spetsiga, okantade. Ettarig ört. Denna art t'öre- 
komtner sasom adventivväxt i Tyskland och kan möjligen 
anträffas även bos oss. Jag har iakttaget den sasom 
ogräs i Upsala Botaniska Trädgards försöksland som- 
maren 1914 uppkommen tillsamman med andra växter 
ur utländskt frö. 
Hemland: Medelhavsländerna och Orienten. 
5. S-, nodosa L. sp. pl. (1753). 
Det utmärkande för denna art tir de utskjutande 
bladhörnen eller om dessa äro avrundade visa sig säg- 
tänderna nier eller mindre utstâende i bladhörnen. Blad- 
formen varierai' stärkt med spetsig, tvär eller hjärtlik 
has, triangulär eller oval omkrets. Bladkanten växlar 
fran fint regelbundet tili groft, oregelbundet inskuret 
sägad, stundom med flikar (f. laciniata K. Joh.). Blom- 
mor grönbruna med rödbrun överläpp, stundom gula. 
I delta senare fall är heia växten ljusgrön (ej brungrön) 
— /'. pallida. 
Förekommer vid sjöstränder, bland stenblock, i 
1 under etc. fran Skane tili Angermanland. Dessutom 
Västerbotten: Skellefteä och Jämtland: Frösön, Dalarne 
och Värmland: Öland, Gotland. Allmän i Göta och Svea- 
land, sällsyntare i Norrland Dalarne och N. Värmland. 
Forma laciniata K. Joh. loc. cit. Gotland Tingstäde 
vid Furubjers K. Joh. (U.). 
Forma pallida t. ex. Gotland Tjelders i Boge 1918 
i talrika exemplar E. Th. Fries (loc. cit. sid. 342). Att 
