Botaniska Not i si: a 1922, Lund 1922. 
LIBRARY 
COLUMblA (jNIVï:*. 
Växtsamhällslärans utveckling. 
Ay Güte Turesson. 
Växtsamhällslärans utveckling, trän de första vaga 
föreställningarna oin växtsamhället till samhället som 
hârdnat och fast begrepp, är ett synnerligen intressant 
kapitel. Vid tidpunkten för dess första framträdande 
härskade artbeskrivningen oinskränkt. Det som icke di- 
rekt hidrog att öka kännedomen om artantalet i naturen 
hade pä sin höjd kuriositetsintresse. Att under sâdana 
förhällanden förestäl Iningen om växtsamhället hade svärt 
att arbeta sig fram är tydligt. »Man säg icke skogen för 
idel träd», som Ragnar Hult har uttryckt det. 
Intresset för arlheskrivning gav emellertid anledning 
tili vidsträckta resor. I hörjan av 1800-talet utlöser sig 
den under dessa forskningsfärder vunna erfarenheten i 
en ny vetenskap, nämligen växtgeografien. Olika for- 
skare, bland dem Göran Wahlenberg under resor i 
Lappland, Robert Brown i Australien och Alexander 
v. Humboldt i Sydamerika, hade oheroende av varandra 
gjort den erfarenheten, att växtvärlden i sitt uppträdande 
är bunden av bestämda lagar, och att den star i strängt 
samband med klimatiska faktorer. Humboldts vitt- 
omfattande lärdom och icke minst hans överlägsna fram- 
ställningskonst ställer honom i främsta ledet bland växt- 
geograliens grundare. 
Att Humboldt därtill kom att stä som grundläggaren 
av vad vi i vara dagar kalla växtsamhällslära, eher 
växtsociologi, har sin särskilda historia. För att under- 
lätta förstäelsen av ett visst omrädes vegetationskaraktär 
och för att bibringa även icke-botanister lotaletlekten av 
Botaniska Xotiser 1912 
4 
