60 
Fries’ (1913) vegetationsmonograli over det nordliga 
Lappland blev av stor betvdelse for utveeklingen av 
denna riktning. I detta arbete finna vi det modärna 
associationsbegreppet tillämpat. De kontinentala forskar- 
nas fordran pâ enhelliga stândortsbetingelser är stinken; 
i stallet betonas stärkt den floristiska sammansättningen 
av associationen, och associationen blir nu den grund- 
läggande enheten for de svenska vaxtsociologerna. Pä 
grundval av omfattande vegetationsundersökningar inom 
skilda delar av landet vidgas kännedomen om samhälls- 
morfologiska problem all t mer, och âr 1920 ge repre- 
sentanter för den modärna växtsociologiska Fpsalaskolan 
en samlad framställning av de viktigaste dittills vunna 
resultaten (Dr Rietz, Fries, Osvald, Tengwau. 1920). 
Inom varje association ha förfT. undersökt ett -stört antal 
rutor, som i storlek växlat mellan 1 cm 2 och 16 m 2 . 
Forst diskuteras de ko n stans förh alla n den, som ut- 
märka en associations arter inom ett begränsat ornrade. 
Resultaten av undersökningar over sädana lokalt utbil- 
dade former av en association formuleras i följande 
lagar (Dr Rietz 1921): »Ett för varje association ut- 
märkande drag är förekomsten av ett större eher mindre 
antal arter, vilka uppträda pâ samtliga undersökta fläckar 
av tillräcklig storlek. Yid undersökning av ett tillräck- 
ligt stört antal likstora vtor av associationen visa sig 
dessa arter, associationens konstanter, alltid tili antalel 
betydligt överstiga artantalet inom varje annan konstans- 
grad». Och vidare: »Inom varje särskild fläek av en 
association utgör associationens konstanter en högst vä- 
sentlig del av h?la artantalet». 
Konstansbegreppet utsträckes tili alt omfatta alla de 
arter, vilka uppna konstanstal av över 90 °/o. Det har 
visât sig, att de nyss formulerade lagarna gälla även för 
material insamlat pâ vitt skilda punkter inom större 
omräden. »Associationens konstitution följer tydligen 
alltid samma lagar, fullständigt oberoende av det geogra- 
