61 
liska avstândet inellan de undersökta lläckarna». Emel- 
lertid minskas antalel konstanter i dylika fall varför 
associationen tvdligen har »dels generella, genomgäende 
konstanter, dels sâdana av nier eller mindre lokal natur.» 
Sa t. ex. äger den mossrika b 1 a b ä r b j ö r k s k o- 
gen over heia sitt utbredningsomräde i Lappland föl- 
jande konstanter: björk, Vaccinium Mijrtillus, \ iritis 
idea, Empetrum och Deschampsia flexuosa. Pa Komosse 
i Västergötland äger samma association följande kon- 
stanter: björk, V. Mgrtillus, F. iritis idea och Deschampsia 
flexuosa, ehuru den senare icke nppnär absolut konstans. 
Pa ön Jungfrun i Kalmarsund har ocksä associationen 
samma absoluta konstanter. Dessutom uppträder Des- 
champsia flexuosa med sä högt konstanstal, att ocksä den 
vid noggrannare undersökning sannolikt skulle visa sig vara 
konstant. Som lokalkonstant pä Jungfrun uppträder dess- 
utom Melampyrum pratense. Pä Xorges västkust uppträ- 
der associationen med samma generella konstanter o. s. v. 
Själva kärnan i en association utgöres sälunda av 
konstanterna, och omkring denna kärna kunna sä acces- 
soriska och tillfäll iga arter gruppera sig. Med avseende 
pä de olika arternas förhällande tili de ekologiska fak- 
torerna framhälla förtf. den skillnaden mellan en asso- 
ciations konstanter och dess ieke-konstanter, att den 
förra gruppen som associationens l'asta stomme icke 
reagerar för ekologiska växlingar inom associationen, 
under del att icke-konstanterna ol’ta äterspegla obetvd- 
liga förändringar av de ekologiska faktorerna. För övrigt 
framhälles att varje association har sin »ekologiska am- 
plitud» liksom den individuella växten. 
Förl'f. defmiera därefter associationen sälunda: »as- 
sociationen är etl växtsamhälle med bestämda konstanter 
och bestämd fysionomi». 
Det andra viktiga resultatet av förff:s arbete rör 
förhällandet mellan konstanterna och arealen. Det har 
visât sig alt konstanternas antal, som tili en början 
