70 
svavelsyrebad halles vit! omkring 120° C., inträder ome- 
delbart en häftig fräsning och gasblâsor bortgâ i livlig 
ström frân stärkeisen, pâ samma satt soin frân ett stvcke 
med syra behandlad krita. Gasblâsorna utgöras i detta 
fall av vattenânga, som efler hand kondenseras till 
droppar i rörets övre, kallare delar. 
Gasbildningen svnes ske livligast vid omkring 120°. 
Emellertid hortgâr vatten i paraffinolja redan vid 105° 
och ännu vid uppvârmning till 140° fortgâr gasbildningen. 
I senare fallet inträder emellertid till nägon del brun- 
färgning av stärkeisen, och utom vatten bortgâ därvid 
kolväten och gasformiga produkter med vidbränd lukt. 
Upphettning tili än högre temperaturgrader, t. ex. 200°, 
ger lukt av brandkatekin. 
För närmare pavisande av den vid 120° borlgaende 
gasens nalur av vattenânga beskickades ett kulrör med 
nägra bitar torr, frisk kalciumkarbid och anbragtes för- 
medelst en genomborrad kork säsom avloppsrör tili 
provröret. Härvid uppstod, i samma mân som gasblâsor 
bortgingo frân stärkeisen, en tydlig, om ock svag lukt 
av acetvlén h Enligt ett annat förfarande insköts i prov- 
rörets mynning en av tint trädnät förfärdigad liten korg 
med kalciumkarbid eher ett stycke nvss glödgat, kalcinerat 
kopparsulfat; det senare ämnet färgades av upptaget 
vatten grönaktigt 1 2 . Lämpligt är även att i öppningen 
1 Metoden ifräga utgör en modifikation av det förfarande, 
som föreslagits av Yyon tili att pröva och framställa vattenfri 
alkohol. Enligt Lee och Mayer är donna den enklaste och 
känsligaste att pävisa vattenhalten hos alkohol. — Y von, P. 
De l’emploie du carbure de calcium pour la préparation de 
l’alcool absolu. (Comptes Pendus. Tome 125. Paris 1897. p. 
118). — Lee, A.' H. & Mayer, P. Grundzüge der mikrosko- 
pischen Technik. Vierte Auflage. Berlin 1910. p. 57. 
- Annu tydligare iakttages denna färgförändring, om prov- 
röret vid uppvärmningen halles i lutande ställning och ett 
tunnt skikt av pulveriserat, kalcinerat kopparsulfat strös à in- 
sidan av rörets fria del. 
