82 
Rubrikens »sydberg» utgöras just av dessa sistnämnda 
lokaler, vilka bilda en motsvarighet tili de norrländska 
sydbergen (Andersson och Birger 1912). 
För att kunna utröna vilka kärlväxter, sora äro niest 
utmärkande för dessa sessilitlorakullar och sydberg, har 
jag slatistiskt hearhetat ett sextiotal artförteckningar Iran 
dylika lokaler (44 halländska och 13 fran Mark; i de 
sisla är även inheräknad en av terinofila element bevuxen 
sydslänt ned mot Yiskän i Örby socken). Tilll'öljd av 
att artförteckningarna tili en del äro gjorda pa varen 
eller tidigt pa försommaren, ha gras och halvgräs, som 
da ännu icke künde bestämmas. kommit att hli under- 
representerade. 
Det visade sig att de arter, som näst (Juercus sessili- 
/lora antecknats fran de llesta lokalerna, voro (nomen- 
klatur efter Lindman 1918 och, heträftande kärlkrypto- 
gamerna, enligt Förteckning etc. 1917): 
Viscaria vulgaris 
Lonicera periclgmenum 
Prunus spinosa 
Rhamnus frangula 
Rosa sp/>. 
Silene rupestris 
Sedum rupestre 
.Juniperus communis 
Asplénium Irichomanes. 
Dessa arter äro uppräknade alll efter sin frekvens, 
och är den sist nämnda, minst talrikt lorekommande 
arten antecknad Iran tvä tredjedelar av antalet sessili- 
lloralokaler. Härefter komina Asplénium septentrionale, 
Drgopteris filix mas. Melica nutans, Fraxinus. Calluna, 
Campanula rotundifolia, Woodsia ilvensis. Fragaria nesca, 
Sedum telephium, Solidago virgaurea, Sorbus aucuparia 
samt Teesdalea (anteeknade Iran 2 /:< tili hälften av antalet 
sess. -lokaler). Andra m. 1. m. karakteristiska arter äro: 
Arabidopsis, Geranium sanguineum. Jasione. Mercurialis 
perennis, Hubus idcvus. Sedum annuum och Succisa prœ - 
morsa, vilka jämte en del andra species äro noterade a 
hälften — tredjedelen av sessililloralokalerna. Bland säll- 
syntare arter ma anföras: 
