Kedan de sakfôrhâllandena att sessilitlorieta som 
sâdana âro vüslliga och att sydbergsvegetationens karak- 
teristiska termofila element finna den största raängden 
for sin trivsel lämpade lokaler i k ustens närhet klarlägga, 
att de »östliga» arternas roll maste vara helt obetydlig. 
Hit skrivas Alnus incana, Cornus sanguined och Crépis 
pnvmorsa (Viskadalen i Örby), Geranium siluaticum, 
Lonieera xglosteum, Polygonatum verticillatum, Primula 
ueris och Rhamnus cathartica. Möjligen även följande: 
Ceraslium aruense, Cirsium heterophyllum, Eriophorum 
latifolium, Lathrœa och Paris. De antecknade lokalerna 
äro dock för fâtaliga for att beslamda slulsatser skulle 
kunna dragas med ledning därav. 
Till arterna utan ulpräglad vare sig öst- eller västlig 
uthredning inom omradet bora bl. a. Arabidopsis, Asplé- 
nium septentrionale och trichomanes , Astragalus glycy- 
phyllus, Galeopsis ladanum, Hypochoeris maculata, Lactuca 
muralis. Melandrium dioecum, Mercurialis perennis. Poly- 
gonatum multi flor um, Satureja vulgaris, Scleranthus- arter- 
na, Silene nutans och rupeslris, Thymus serpyllum. Tordis. 
Verbascum nigrum och thapsus, Woodsia ilvensis etc. 
Som exempel pâ reliktartat upptradande sensu stricto 
av spillrorna av en sydbergs- eller sessilifloravegetation 
kan följande anföras. Vid en exkursion 31. 5. 1920 
till de öde, stenökenartade trakterna i As' socken öster 
om Viskadalen (jfr fot. av P. Stülp k i Sv. Turistf. 
Resehandböcker, XVII, 191 <3 sid. 244) varseblevs pa langt 
hall ett skimrande ljusgrönt bladverk, som skarpt stack 
av mot de rödgra gnejsmassorna. Vid framkomsten tili 
platsen befanns bladverket tillhöra ett exemplar av Quer- 
cus sessiliflora, som rotat sig pâ kühnen av en impone- 
rande ur nedanför en brant hammare. Bland övriga 
arter däruppe sagos Arabidopsis, Coloneaster inlegerrima, 
Jasione, Lonicera periclymenum, Saxifraga granulata, 
Silene nutans, Teesdalea, Turritis, Verbascum thapsus och 
Vicia tetrasperma. I en oatkomlig klyfta ett par meter 
