133 
av stiftet. Att smâ och dâliga kapslar ibland utvecklats 
kan kanske, bortsett fran andra orsaker, tänkas bero pä 
att blott enstaka fröämnen befruktats. 
Fran vart land känner jag som nämnt endast en 
lokal, dar spontan kapselbildning iakttagits nämligen 
Helgerum, Vestrums socken i Smäland, dar 1858 frukti- 
ficerande exemplar insamlades av S. A. Gödecke. Fil. 
kand. H. Bäcksthöm har haft vänligheten att 1920 under- 
söka ifrägavarande lokal och sände mig därifran ocksa 
en frukt, den enda han lyckats uppspära. Han meddelar, 
att växten ymnigt förekommer omkring prästgärden och 
trädgarden. Detta tyder ju pa, att Lysimachia Nummularia 
en gang planterats pa platsen, och att härvid antagligen 
sattes genotypiskt olika plantor. 
Frukten är rund, vitgul tili färgen och med rödaktiga 
smä sekretbehällare. Den öppnar sig med fern valvler. 
Fröna äro brunaktiga, tili formen mer eher mindre tre- 
kantiga och sitta djupt insänkta i placentan. 
Efter anthesen böja sig blomskaften ned mot marken, 
dar frukterna utbildas dolda i den täta bladmattan. I 
analogi med Hera andra dylika växter skulle man kanske 
A’änta sig en myrmekochor fröspridning, men nägon an- 
tydan till nagot slags »elaiosomw-bildning finnes likväl 
ej. Sernander (1906), som ingaende studerat myrornas 
betydelse för växternas spridning, har ej iakttagit nagra 
frön. — Om fröna ej vätas, kunna de halla sig flytande 
pa vatten och därigenom kanske understundom ocksa 
spridas battre än genom en enbart autochor avläggning. 
Langt effektivare än fröspridning är vegetativ pro- 
pagering. Det material av växten, som jag fick mig till- 
skickat ifrän Wien, föreföll att vara alldeles odugligt, 
men sedan de vissna revorna en tid fatt ligga pa ett 
fuktigt ställe, utvecklades dock nagra gröna skott. Lysi- 
machia Nummularia växer ju ol'ta pa fuktiga, tidvis över- 
svämmade Ställen, och det är ju klart, att skottdelar 
lätt skola komma att ingâ i driften. Sernander (1901) 
