171 
solitario interdum in superiorem partem petioli descen- 
dante; caulinum inferius breviter petiolatum — subsessile 
rhombeo-lanceolatuin acutissimum inaequaliter argute +_ 
profunde dentatum — subpinnatifidum; superius sessile 
lanceolatum — lineare argute paucidentatum. I nfl ore- 
scent i a laxe paniculata ramis et pedicellis patentibus 
subrectis acladium 0,5 — 4 cm. longum valde superantibus, 
pedicelli subgraciles canotomentosi glandulis brevibus 
sat obscuris sparsis — densiusculis saepe etiam pilis soli- 
tariis obtecti. Involucra variegatim virescenti-nigra 
12 — 13 mm. longa basi saepe laxe squamata leviter 
angustata — subtruncata, glandulis longiusculis et brevi- 
bus mixtis cerinis + nigrescentibus crebris obtecta sat 
parce stellata. Squamae lineares sat anguste subacutae 
(v. intimae acutae) apice leviter comatae, exteriores mar- 
ginibus inconspicue luteo-virescentibus sparsim — parce 
stellatae in dorso saepius efloccosae, superiores subefloc- 
cosae v. infra medium in dorso floccis raris adspersae, 
colore praesertim apice membranaceo et margines versus 
luteo-virescentes, nudae v. parcissime stellatae. Cala- 
t hium subaureum 35 — 40 mm. latum radians. Ligulae 
apice glabrae. Stylus obscurus. 
Igenkännlig pâ bladens kraftiga tandning, som er- 
inrar om H. dissimile Lindeb., stjälkbladens tätt stjärn- 
hâriga undersida, de raka, upptill ofta fjälliga korgskaften, 
de smalfjälliga holkarna, som med mörk grundfärg skifta 
i gulgrönt dels genom glandlernas färg, dels genom lâng- 
fj aliens i synnerhet i kanterna gulaktiga färgton, vidare 
genom stora, men glesa, höggula kalatier. Holkfjällen 
ha samma färg och beklädnad som hos H. paeminosum 
Joh. & Sam., men äro smalare, bladen bredare, tand- 
ningen jämnare. 
Vilhelmina: Laxbäckens by vid Malgomaj (S.). 
H. involution Dablst. Vilhelmina: Laxbäckens by, 
