199 
iakttagelser tyckes dock framgâ, att frukterna oftast, lik- 
soni pâ gottländska exemplar av denna art, äro utrustade 
med rödgula glandler, ätminstone hos den vanliga, arten 
bäst representerande typen med sma, trubbigt tandade, 
glänsande, vid basen mycket sneda blad. 
Former med stone, bredare, mer grovtandade, toga 
glänsande blad och mindre sued bladbas förekomma 
t. ex. i Algutsrum. Nägra sta nära var. crispula K. Joh. 
(Sv. Bot. Tidskr. 1921). Andra ha pä bäda sidor nägot 
sträva, undertill föga glandulösa blad, soin vid en hastig 
blick päminna om U. laevis Pall. Om en hybrid kan 
det ej vara fräga, ty bladens nervatur är sädan som 
bos U. foliacea, och deras undersida är icke mjukhärig. 
Snarare gâ dessa former i riktning mot U. pilifera Borb. 
I lövskogen vid Stora Dalby växa talrika träd med 
grov stam av betydlig höjd, nästan alla sinsemellan 
likartade. Korkbildningen är icke stark; hos manga träd 
künde alls inga korksvulster upptäckas. Bladen äro ovan- 
ligt stora, rikt vitulliga ej blott i nervvinklarna utan även 
kring sidonervernas nedre delar i allmänhet; skaftet 
knappast härigt och bladbasen (sâsom U. Danielsson 
redan anmärkt) föga sned. Denna form liknar nägot 
var. prunifolia K. Job. (anf. st.), ehuru bladen äro mera 
sträva och nästan glanslösa. Den förekommer ocksä vid 
Västerstad i Kastlösa socken. Emellertid anträffades vid 
Stora Dalby även enstaka exemplar av en habituellt lik- 
nande form med ganska sned bladbas och täthäriga blad- 
skaft. 
I lövskogen vid Västerstad, som tili största delen 
utgöres av askar, förekommer i norra delen ett litet om- 
räde med nästan rent almbeständ. Fiera ganska olika 
former finnas här. Ett mindre träd hade stora, avlänga, 
kala blad med egendomligt formad, sned biadbas och 
nägot nedlöpande bladkanter. 
Var. xanthochondra Beck. Glandlerna pä bladen äro 
oftast gula eller ljusgula tili yita (pä gottländska exemplar 
