228 
en stark frost, sora gick fram i dalgângen utetter Ljusnan 
men i sydbranterna märktes ingen inverkan av frosten, 
likaledes ej pâ eftersommaren. 
Det finnes även en annan olikhet mellan sydbergen 
oeh forsbranterna. Vid älvarna märkes en strävan att 
nivellera dag- oeh natt-temperaturen, sä att skillnaderna 
mellan dessa utjämnas. Uppvärmningen genom den starka 
insolationen under dagens lopp motverkas tili en 1 i ten 
del av närbeten tili det rinnande vattnet, som binder 
värme. Det blir en analogi med ett maritimt klimats 
inverkan. I sydbranterna bliva temperaturväxlingarna 
större. Oükheten i betingelserna för sydbrants- och fors- 
brantsvegetationen far sitt uttryek i en motsvarande olik- 
het i växtlighetens kvalitativa sammansättning. De xerofila 
elementen, som ofta uppträda i sydberg, äro av natur- 
liga skäl uteslutna vid forsarna. En pafallande stör 
procent av arterna i forsbranterna äro växter med bär- 
frukt, som gärna utsträcka sin mognadstid fram pâ 
host en: Actaea, Convalloria. Daphne, Lonicera xylosteum. 
Polygonatum, Rhamnus frangula. Andra arter, som ut- 
märka dessa lokaler äro Hypochaeris maculata, Succisa 
oeh stundom Pteris oeh Viola mirabilis. Pâ dylika lokaler 
har jag anträffat vanlig padda (Bufo bufo), som i Xord- 
sverige är sällsynt och vilken bör betraktas säsom ett 
sydligt djur. 
Jag har sökt efter en benämning för ovan skildrade 
slag av växtlokaler, men ej funnit nagon. Det ofta bru- 
kade namnet lunddäld är taget i mer vidsträckt betv- 
delse. Jag har här ovan använt namnet forsbrant, 
men det tinnes i folkspräket i Härjedalen och Hälsing- 
land ett namn nämligen brattmer (utav bratt = brant 
mer (Härjed.), märg (Häls.) = strandbrant) som skulle 
kunna användas. Innan jag övergar tili beskrivningen 
av de särskilda brattmerslokalernas växtlighet, vill jag 
anföra nagra eilat ur litteraturen för att visa, vad som 
nämnts om den tidigare. 
