234 
ödelägga bärskörden i stora delar av Norrland. I Härje- 
dalen slog hjortronskörden Tel soramaren 1919 antagligen 
beroende pä en stark frost natten mellan den 10 oeh 11 
Juni 1919. Aven i Dalarna var den märkbar. I Valsätra, 
Lima s:n matte jag temperaturen kl. 12 midnatt och 
fann den vara 0 gr. C. och temperaturen sjönk troligen 
ytterligare fram emot soluppgängen. Vären hade detta 
är kommit tidigt och hjortronplantorna hade utvecklat 
sig och kommit i blom, da frosten inträffade. Uti mvrar, 
som ligga länge täckta av svall-is och dar Vegetationen 
därför kommer sent i gang kan detta bli en räddning 
för växterna. De hava ej kunnat utveckla sig tili den 
kritiska perioden, da frosten kommer och denna gör 
dem ingen skada. Sedan kommer den vanna tiden efter 
järnnätterna och da är vanligen faran för frost över och 
dessa växter kunna börja utveckla sig och komma i 
blomning. Resultatet är att man pä dessa för växter 
ogynnsamma myrar träffar bär under somrar, da de 
eljest felslagit. Yi kunna därför uppställa den paradoxala 
satsen. att ytterst ogynnsamma lokaler i t. ex. myrar 
länge igenkälade eher rent av täckta av svall-is under 
kalla försomrar bereda skydd at växtligheten och däri- 
genom erhjuda gynnsamma växtplatser för växternas 
fulla utveckling. Exempel pä detta kan jag anföra frän 
smä myrar i Tännäs s:n i V. Härjedalen vid den s. k. 
Trollkäringviken i sjön Rogen. Där päträtTades röda 
och rödgula hjortron den 19 aug. 1919, som tydligen 
efter nagra dagar torde vara mogna. Ett liknande in- 
tlvtande pä växtligheten äga stora, djupa sjöar, vilka 
länge ligga tillfrusna, t. ex. Rogen, vilken ej gär upp 
förrän framemot midsommar, och säledes senare än sjön 
Malmagen. Genom den avkvlning, som äger rum vid 
islossningen och smältningen, liämmas Vegetationen och 
växterna hindras att utveckla sig före den period, da 
fara för froster förefinnes. När denna tid är över, sker 
issmältningen mvcket hastigt och Vegetationen kommer 
