Botaniska Notiseh 1922, Lund 1922. 
En blick pâ Holmöarnes flora. 
Av Sien Grapengiesser. 
I Bottniska viken 3 /4 mil utanför Västerbottens fast- 
land ligger Holmöarnes lilla ögrupp, sträckande sig 2 V 2 
mil i norr och söder med en största bredd av omkring 
V 2 mil. 
Sistlidne sommar tillbrakte jag här nägra vackra 
julidagar och strövade därvid omkring pâ öarne, fram- 
för allt pâ deras soliga stränder. Den bild jag da fick 
av Vegetationen i denna avkrok av världen vill jag här 
i korthet skildra. 
I det stora heia fann jag tloran likartad med fast- 
landets, och annat var ju ej att vänta, da den geologiska 
formationen är enahanda, mager havssand pâ en berg- 
grund av gneis fri fran kalk. Öarnes inland befanns 
vara lika kargt som denna trakt av Västerbottenskusten 
i övrigt, men havsstranden är nier gynnad, säkerligen 
till stör del tack vare del tempererade marina klimatet, 
som här kommer tili sin rätt, och det var en fröjd för 
naturvännen att vandra längs de stränder, som ej hem- 
sökts av betande boskap. 
Det inre av de tva huvudöarne, den nordliga Holm- 
ön och den sydliga Ängesön, är tätt beväxt med marig 
granskog och uppfyllt av tjärnar och sumpmarker. Dessa 
äro utdikade i en omfattning, som el'ter förhallandena 
äro storartade, och omvandlade tili akrar och betesmar- 
ker. Holmön betas i heia sin utsträckning, och det är 
blott inhägnade omraden, som äro för botanisten värda 
att studera, och av stränderna de för boskapen avlägsna 
