allinänt. Viola tricolor, soni man saknar i dessa trakter, 
om den icke soin i Umeâ stads omnejd spricies av kultu- 
ren, prunkar pa bergsläntorna och de självsädda ängarne. 
F ran de snâriga buskarne utvandra mot stranden 
en mângfald arter, de fiesta typiska for dessa trakters 
Strandflora, men nâgra ovanliga och aven nya. Hippophaë 
växer dar mângenstâdes i täta, knappt halvmeterhöga 
snâr, vanligen steril, endast pâ fa, enstaka stallen rikt 
fruktbärande. Det uppgavs for mig att fyrmâstaren vid 
Holmö Gadd av baren brukade bereda ett välsmakande 
sylt . I sanden breder Potentilla anserina ut sina revor, 
och pâ sanka stallen bildar Lathyrus palustris vackra 
grupper. Däremot fann jag icke den an färggladare L. 
maritimus, vilket förvanar mig, dâ den likväl förekommer 
rikligt pâ fiera holmar i Umeâ skârgârd. Dess upptrâ- 
dande i trakten âr ganska egendomligt. Norr om Umeâ 
försvinner den i Bygdeâ socken fullstândigt och finnes 
ej heller i Nj r sâtra, sâ längt jag varit i tillfälle ransaka 
den sockens stränder. Men i Lôvânger uppträder den 
âter för att i norra delen av socken och i Skellefteâ skâr- 
gârd blomstra med en sâdan prakt och yppighet att vissa 
sandstrânder âro helt tâckta, som vore de odlade vicker- 
fält, och man pâ en del stallen ser den vandra upp mot 
granskogen och kivas med ljungen om utrymmet. Hippo- 
phac och Glaux ha samma utbredning som L. maritimus 
med den skillnaden att dessa bâda allinänt förekomma 
pâ Holmöarne. Al It talar för alt även L. maritimus finnes 
dar, om ock ej pâ de trakter jag medhann undersöka. 
Vidare är att anteckna Rumex aquaticus, den vid 
havsstränderna heit bundna Euphrasia latifolia, Ely mus 
arenarius, Phalaris arundinacea. Si le ne maritima, Galium 
trifidum samt pâ ett omrâde av nâgra fâ kvadratmeter 
i Angesöns nordöstra hörn mitt vackraste fynd Rumex 
fennicus, ny för Sverige. 
Nu komnia vi ut bland de renspolade klapperste- 
