Botaniska Notiser 1922, Lund 1922. 
Tvenne av Eberhard Rosén 1749 beskrivna 
zoocecidier frân Skâne. 
Av Otto Gertz. 
[Mit Zusammenfassung in deutscher Sprache.] 
De första botaniska arbeten i vart land, soin niera 
utförligt behandla Skanes flora, äro Johan Leches Pri- 
mitiae florae scanicae (1744) och Eberhard Roséns 
Observationes botanicae (1749). Den femärsperiod, inom 
vilken dessa utkommo, kan med rätta betecknas soin en 
klassisk epok i Skanes botaniska forskningshistoria, da 
inom densamma även (aller Linnés berömda Skanska 
resa (företagen 1749, utgiven 1751). 
Medan Leches ovan anförda arbete skattades sär- 
deles bögt av den tidens botanister och lämnade viktiga 
bidrag tili Linnés Flora suecica, synes detta ha varit i 
mindre grad fallet med Roséns. Säsom Elias Fries 
frambäller, blevo liera av demies uppgifter beträffande 
nyupptäckta eher tidigare endast föga kända växtarter 
ej uppmärksammade, och Linné citerai - pâfallande sällan 
Rosén. Förhallandet mellan Linné och Rosén synes 
ocksâ ha varit mindre intimt — Elias Fries pâstâr tili 
och med 1 : »existabat quidam inter Linnæum et Auctorem 
(Rosén)... antagonismus» — , vilket kanske förklaras 
därav, att Rosén s'âsom lärjunge till Linnés store vedersa- 
kare, den utmärkte anatomen ocb fysiologen Albrecht 
von Haller i Göttingen, representerade en annan riktning 
inom vetenskapen än den Linné företrädde. Ett närmare 
1 I Prolegomena tilt Flora scanica (1835 — 36), p. X. Se aven 
Linnés brev till arkiater Bäck, nr. 671 [1749]. 
