43 
redan följande âr till den gängse användningen av nam- 
net digitata , under uttryckligt framhällande av att hans 
âsikt om betydelsen av Fucus cligitatus L. alltjämt var 
orubbad. I själva verket torde väl ingen, som verkligen 
satt sig in i frägan, kunna förneka riktigheten av Fos- 
lies âsikt. Linné säger uttryckligen (1767 a p. 135) 
om sin Fucus digitatus : »Caule crassitie baculi ambula- 
torii», nagot som ju passar lika utmärkt pâ L. scoparia , 
som det är oförenligt med L. digitata. Och de 4 av- 
bildningar hos andra författare, tili vilka Linné (1767 a 
och 1771) hänvisar [Gunnerus (genom skriv- eller tryk- 
fel Gouan) 1766 t. 3, Flora danica 1770 t. 39, Gmelin 
1768 t. 30 och Ström 1770 t. f. fig. 1. (tili den sist- 
nämnda ingen direkt hänvisning, blott tili Ström 1762)] 
äro alla füllt otvetydig L. scoparia. Själva diagnosen 
» Fucus caule tereti, fronde palmata, foliolis ensiformi- 
bus», är ju tämligen intetsägande. Det enda, som hos den 
linneanska Fucus digitatus skulle kunna anses kunna tyda 
pâ L. digitata. är namnet; detta är nämligen upptaget efter 
Hudson 1862, vars Fucus digitatus ju efter allt att döma 
verkligen är identisk med L. digitata (jfr nedan). Hud- 
son lämnar emellertid ingen figur. Personligen torde 
Linné ha haft en högst obetydlig kännedom om Lami- 
naria- arterna; den enda han füllt säkert omnämner frän 
sina egna besök vid Skandinaviens västra kust är L. 
saccharina (1737 p. 348 — 349 och 1747 p. 169), vilket 
nog sammanhänger med att han aldrig torde ha besökt 
nagon mera exponerad strand. Nämnas bör dock, att 
en uppgift i Flora lapponicca (1737 p. 449, »non raro 
duo vel tria folia parallela ex eodem caule prodeunt») 
möjligen kan tolkas sa, att hans » Fucus caule tereti 
brevissimo, folio maximo ensiformi, saepius simplici». 
sedermera Fucus saccharinus (1753 p. 1161), även om- 
fattat L. digitata. 
Efter allt att döma torde Linné, som i varje fall 
genom de nyss anförda goda avbildningarna, kanske 
