47 
erkänna L. stenophylla (jfr Börjesen 1908 och Jons- 
son 1912). 
3. L. cucullata (Le Jol.) Foslie. 
Foslie 1883 p. 24. 
Syn. L. flexicaulis f. cucullata et f. ovata Le Jolis 
1856 p. 59. 
L. intermedia Foslie 1884 p. 81 t. 7 — 10, 1890 p. 85. 
L. digitata ö intermedia Kjellman 1890 p. 23. 
Denna i värt land hittils föga beaktade art har jag 
haft tillfälle att iakttaga flerstädes pä norska västknsten 
emellan Bergen och Trondhjem, och i likhet med Foslie 
funnit den vara synnerligen väl skild frân L. digitata. 
Den uppträder vanligen pä rätt djupt vatten inné i skär- 
gärds- och fjordomrädena, däremot aldrig i füllt öppet 
läge. Frân L. digitata skiljes den lätt genom de fina 
och rikt förgrenade haptererna, och den i ett fatal (vanl. 
2 — 3) mycket breda flikar eller icke alls delade laminan, 
vilken alltid saknar den för L. digitata sa karaktäris- 
tiska glattheten och vanligen är mer eller mindre sma- 
bucklig som hos L. saccharina. Lösslitna laminafragment 
äro of ta mycket svâra att skilja frân denna art. En 
rätt knriös hjälpkaraktär, som Foslie päpekat och jag 
själv aldrig funnit svika, är den konstanta (eller nästan 
konstanta) förekomsten pä laminan av en Spirorbis- art, 
vilken aldrig uppträder pâ L. digitata. 
Att Foslie i sitt andra arbete själv ändrat sitt ur- 
sprungligen givna artnamn till L. intermedia , kan givetvis 
enligt gällande regier ej godtagas. 
Arten uppträder under tre former, f. longipes Foslie, 
1884 p. 82, f. typica Foslie, 1883 p. 25 (/*. cucullata 
Foslie 1884 p. 82) och f. ovata (Le Jolis) Foslie, 1884 
p. 82, (jfr Kjellman 1890 p. 24). Svenska exemplar 
av L. cucullata ligga i Uppsala Botaniska Museum 
under diverse olika namn frân följande lokaler: 
f. typica : Bohuslän (utan lokal och ärtal), Sofie 
Akermark. 
