70 
teum 30 — 38 mm. latum radians. Ligulae apice glabrae. 
Stylus obscurus subnigrescens. 
Bladen äro djupt och vasst tandade nästan som hos 
H. siljense K. Job. eller pâ stora skuggexemplar som hos 
H. lacerifolium Almqu. De jämngra, ehuru ej mycket 
ljusa holkarna erinra nâgot om H. cerussatum K. Joh., 
men holkfj allen äro längre och upptill hopdragna till en 
kort, nästan hinnaktig men vanligen mörk spets. 
Dalarne. Alvdalen: Blyberg, Evetsberg och Väsa- 
berget (G. Sam.). 
H. birameum K. Joh. & G. Sam. n. sp. 
Haec species ad H. dactylites Dahlst. & Enand. (K. 
Joh. Medelp. Hier. Yulg. ; Dahlst. Herb. Hier. Scand. 
XVII: 47) accedens sequentibus notis distinguitur. Folia 
dentibus latis mammatis — subtriangularibus patentissimis 
sat longe distantibus instructa, dentibus basalibus diva- 
ricatis — leviter reflexis, basi breviter truncato-cuneata 
late sed brevissime decurrente; rosularia obtusa; cauli- 
num obtusiusculum— breviter acutum; inflorescentia vulgo 
composita superiore parte + contracta ramis valde paten- 
tibus et curvatis; pedicelli longiusculi saepe bini quasi 
a rhachide exeuntes; squamae involucri lineares — subli- 
neares apicem versus aliquantulum angustatae, apice 
magis inconspicue comat ae. 
Mycket lik H. dactylites , vars egenskaper den dock 
har i mindre utpräglad form. Holkfj ällens kanter äro 
ej sa tydligt parallella, spetstofsen ej skarpt markerad. 
Holkarna fa snart konisk form och tvär bas. Alla blad 
ha bredare och trubbigare, mer utstäende tänder. Sär- 
skilt karakteristiska äro de tvä stärkt utspärrade eller 
nâgot tillbakaböjda, föga förlängda basaltänderna. Blom- 
ställningens allmänna utseende är visserligen detsamma 
som hos nämnda form. De stärkt böjda grenarna utga 
nära varandra utom en eller tva avlägsnade, den ne- 
dersta ofta stödd av ett stjälkblad. Men alla korgskaft 
äro förlängda, en axel av tredje ordningen utgar ofta 
