102 
Vid Figgatofta förekommer en form som synes mig 
egend omlig men av C. Jensen kallas R. Huebeneriana 
var. latius. 
Anthoceros lœvis Friggatofta med fr. ; vid Olastorp cf- 
Denna art säges alltid vara monoik. Jag har dock för- 
ut funnit den kunna vara dioik och Prof. S. 0. Lind- 
berg har i bref förklarat att även han funnit samma 
förhallande. 
Aplozia pumila pâ stenar i bäckar. 
Radula Lindbergiana pa stenar i »Blodbäcken». 
Marsupella ustulata Spruce pâ tva mindre stenar â 
en skogsväg i Tydinge skog. Har ej kunnat uppsparas 
annorstädes i trakten. 1887 fann jag samma form i 
skogarna circa en halv mil öster om Perstorps järnvägs- 
station. S. 0. Lindberg kallade den da Marsupella 
ustulata Spruce var. squarrosula och försag den med 
diagnos. Det som för honom var huvudformen av m. 
ustulata, är nog vad söm nu heter Marsupella Sprue ei 
Limpr. 
Tortula mutica vid bron över Helgeâ, dels pâ stenar 
och dels, mycket sparsamt, pâ träd. 
Rarbula Hornschuehiana nära vägen mot Olastorp 
och vid Hemmestorps kalkbrott. 
Funaria fascicularis nära vägen till Olastorp. 
Blindia acuta, pâ stenar i Helgeân, ytterst sparsamt. 
Andrœæa Rothii pâ klippor öster om Olastorpsvägen. 
Plagiothecium latebricola pâ murkna alstubbar i skogen 
v. om Sanatoriet. 
Mossor försvinna ofta frân sina stândorter förkvävda 
av annan vegetation. Förekomsten synes dock ibland 
kunna variera utan just pâvisbar anledning. Ephe- 
merum serratum var hösten 1918 i Broby trakten pâ 
mânga Ställen särdeles ymnig och i slutna mattor. I 
höst har den pâ alla ställen varit nästan heit försvunnen. 
Broby i nov. 1919. 
