142 
varf K. A. Gredin U. Enligt uppgift pâ etiketten 
skriven av K. A. Th. Seth insamlad 1868 (felskrivning?) 
Om derma uppgift är riktig är detta fynd det älsta i 
vârt land. Uppgives av Neuman (Neuman 1887) vara 
funnen redan 1883 men först 1887 med mogna frukter. 
Funnen även senare t. ex. 1892 D. M. Euren (L.) sâ- 
som M. albus och 1917 K. A. G. Gredin. Denna art 
satter frukt pâ kortare tid än övriga arter och har ut- 
sikt att bibehâlla sig även i Norrland. 
8. M. sulcatus Desf. (1800) Trifolium melilotus in- 
dicus y Linné Spec. pi. ed. 2 1077 (1763). 
Ettärig, spenslig ört, mycket växiande i storlek 
frân endast 10 cm. till 5 dm., härig. De nedre bladen 
ömvänt avlânga eller avlângt vigglika; de ôvre avlânga 
eller lineärt vigglika i spetsen trubbiga. Blomklasar 
1 — 1,5 cm., under blomningen lika lânga som skaftet, 
sedan förlängda 2 — 4 cm. 20-blommiga. Blommor smâ 
3,5 mm., gula. Segel nâgot kortare än kölen och nâgot 
längre än vingarna. Baljor 3 — 3,5 mm. lânga, 2,5 — 3 
mm. breda, glatta. rundade, vid mognaden ljust gula 
eller gulbruna. Nerver 8 — 12 parallella, halvkoncentriska. 
Hemland Medelhavsländerna. Stundom adventiv i 
andra länder. Denna art skiljes frân alla de föregäende 
genom sina frukter med den koncentriska nervaturen. 
Mycket nära denna art stâr M. secjetalis (Brot.) Ser., 
som även förekommer i Medelhavsländerna. Dessa bäda 
arter bilda inom släktet Melilotus en särskild Sektion 
Campylorytis Ser. 
Funnen i Sverige en enda gâng i Hälsingland Stocka 
sâg Sandahl (U.) sâsom M. officinalis. 
Förteckning över citerad litteratur. 
Ahlfvengren : Fr. E.. Nagra växtgeografiska notiser frân Halland 
[Svensk Bot. Tidskrift, Bd 4, H. 1, 1910 p. (14) — (16)]. 
Almquist, Emil: Främmande växter pâ svensk mark. [Ibidem Bd 8. 
H. 8, 1914 pag. 393]. 
