193 
üoli, stipulæ, sepala vulgo purpurascentes ; vester om 
fästningen (O). 
R. albispinosa nov. sp. ô-species. Foliola ellip- 
tica vel ovalia vel ovata, utrimque sordidule glauco- 
viridia dentibus plus minnsve longe — perlonge subu- 
latis; aculei albi, subrecti, interdum densi sed semper 
parvi; vester om fästningen (O). 
B. Almquistii , Mtss. (S. Almqu., Skand. form, af R. 
glauca, Arkiv f. Bot. 1910), teml. allm. ; v. acutioridens Mtss. 
in litt., flerstädes; denna var. är mojligen af hybridogen na- 
tur, en buske har t. ex. i fiera afseenden tycke af B. canin a. 
R. aucupariæfolia nov. sp. y - species (interdum 
in ô vergens). Foliola vulgo densa, parva dentibus plus 
minusve obtusis acumine sæpe recurvato; aculei brevi- 
ores, subrecti vel plus minusve arcuati; cortex, petioli, 
stipulæ sæpe purpurascentes; nâgra buskar pâ fiera lo- 
kaler nära »mur en» (Y). 
B. badiella Lindstr. in sched. R. collina v. lævigata 
Winsl. in Bot. Not. 1880. R. lævigata Almqu., 1. c. 
(non Michx 1803, non Rip.), ganska mânga buskar 
ofvanf. Alphyddan o. norr om fästningen (Y) ; ett par 
ex. närma sig mycket v. hirtior Lindstr. (se Almqu., 
Skand. ff. af R. Afzeliana sect, glauciformis, Arkiv för 
Bot. 1911). Saväl hufvudf. som var. âro med stor san- 
nolikhet af hybridogen natur. (Härstam mande frân 
nâgon mycket gammal hybrid B. ylauca X vïllosct? Afven 
barkens vanliga färg, som gifvit anledning till namnet, 
tyder pà villosa-smitta). Almqüist har i Lindmans 
Flora sammanfört badiella med B. lœtecolorans ; jag tror 
icke, att A. skulle gjort detta, om han nâgonsin sett 
badiella växande: för min del finner jag dessa begge i 
•de fiesta afseenden sâ olika, som tvâ glauca-arter öfver- 
hufvud kunna vara. 
R. Baumanii nov. sp. /d-species (in a vergens). 
Foliola subcrassula, pæne rotunda vel rotundata vel 
(superiorum foliorum) late ovata, obscure glauco-viridia, 
Botaniska Notiser 1920. 18 
