maemorus (1—3), dominerande bottenskikts konstant är 
Sphagnum fnscum. (5). I östra delen av omradet blir 
Ledum 'palustre (1) facieskonstant, likasâ Betula nana 
(1) och Pinguicula villosa (1). Associationen nppträder 
i 3 varianter. Vanligast är den Bubus Ch am a emorus - 
rika, i vilken Buhns Chamcemorus när täckningsgraden 3. 
I den Eriophorum vaginatum-rika, Varianten bli Pinguicula 
villosa (1) och Eriophorum vaginatUm (3) variantkonstan- 
ter, i den Calamagrostis lapponica-v\k a Betula nana (1) 
och Calamagrostis lapponica (3). (Jfr f. ö. Du Rietz. 
Fries. Osvald och Tengwall 1920). 
Vid Torneträsk station nppträdde ganska allmänt 
Ledum- Sph. /hsc^m-associationen. Dess fältskiktskonstan- 
ter vo.ro Ledum palustre (dominerande, 3-), Andromeda 
polifolia (1), Betula nana (1), Empetrum nigrum (3-), 
Oxy coccus microcarpus (1), Vaccinium uliginosum (1), V. 
vitis idaea (1), Bubus Chamaemorus (3-), dominerande 
bottenskiktskonstant Sph. fnscum (5). 
Mer a sparsamt nppträdande äro Andromeda polifolia- 
Sph. fuscum-. Betula nana- Sph. fnscum- och Vaccinium 
uliginosum- Sph. fuscum — associationerna, med de i 
namnen nämnda arterna som dominerande konstan- 
ter. 
Gräs-ört-samhällen. Till denna stora huvudgrupp kunna 
lämjdigen sammanföras tre formationsgrnpper, gräs-ört- 
hedar, ängar och gr äs-ört-kärr 1 (jfr Du Rietz, Fries 
och Tengwall 1918). Av tili den först nämnda hörande 
associationer ma blott nämnas den ganska sälls^mta 
Buhus CJicimaeniorus-lsivheden, med Buhns Chamaemorus 
som fältskiktskonstant och diverse lavar i-bottenskiktet. 
Ängarna äro ej representerade i myrarnas vegetation, 
gräs-ört-kärren däremot desto mera. 
Till dessa höra trenne formationer, de nakna, de 
mossrika och de. Spliagnum-?ik& gräs-ört-kärren. Till 
1 Adekvatare benämningar än de hitfcills vanligen brukliga 
»gräshedar» ocli »gräskärr». 
