12 
endast tillfälle att iakt.taga en typisk palsmyr, nämligen 
nedanför Tornet räsk station. 1 mitten av ett större 
högmossomräde av den förut skildrade typen läg ett 
omrade med vata gräs-ört-kärr, och i dessa lago pal- 
sarna spridda. De färdiga palsarna voro nagra meter 
liöga, tämligen branta och av avlang form. Det mesta 
av deras yta bestod av nahen, vinderoderad, svart torv, 
vilken kom heia palsarna att pâ avständ synas svarta. 
F. Ö. bestod deras vegetation mest av rena lavsamhäl- 
len, Empetrum-, Vaecinum uliginosum - och V, vitis idaea- 
Bar destruktionsvta 
Rena lavsamhällen 
Diverse ris-lavliedar 
T 
Empetnim-Dicvamnn eloHgatHm-a,ssoc'va.tion 
t 
Empetrum- Sphagnum fuscum - association 
t 
Eilbus C ■hamaemor us- Sphagnum association 
Carex rostrata och Eriopliorum vagiuatum - associationer in. m. 
f 
Öppet vatten 
t 
Fig. 2. Skematisk framställning av palsmyrarnas normala 
succession i Torneträskomradet. 
lavhedar, Empctrum-Dicranum elongatum- association m. m. 
Mellan de h. o. d. ganska tätt liggande palsarna gingo 
strängar av ganska väta Carex rostrata- och EriopJio- 
rurn vqginatuni-SLSsoci&tionev. Det heia bildade ett asso- 
ciationskomplex av synnerligen regelbunden samman- 
sättning. 
I palsmyrens yttre delar künde man även följa 
palsarnas utveckling alltifran de första anlagen. Dessa 
voro sma tuvor av Kubus ( Jhamaemorus- Sph. fuscmn- 
association i de vata Carex rostrata- och Eriopliorum 
/;a^«Ma^wm-associationerna. När de blevo nagot högre 
