41 
har jag att tacka Fr. Hard af Segerstad. — Tvä danska 
lokaler Iran 1880-talet äro gemensamma för de bäda 
växterna: Riserups Praestegaardshave pä Falster och 
Skaarup pä Fyen (Lange, Den danske Flora, fjerde upp- 
lagan, 1 1886—1888 p. 87 och. 172.) 
En fyllig bild av detta tyska sjuttiotalsfölje erhäller 
man i mitt barndomshem Klockarhyttans park, Lerbäcks 
socken, Närke. 
Som botaniserande skolpojke förstod jag först som- 
maren 1884 dess flora och gjorde dâ en del anteckningar 
( delvis meddelade i Hedera, Spridda bidrag tili Nerikes 
Hora, Bot. Not. 1886), som fullföljdes de följande ären 
t. o. m. 1903. 
Pa början av 1870-talet sâdde min far ut främmande 
gräsfrö i den av honom upptagna parken, huvudsakligen 
pä lunddäldsartade partier. Följande främlingar mäste 
härstamma fran denna sädd: Avena elatior (sällsynt i 
socknen och troligen ej dar ürsprunglig), Bellis per ennis, 
Dactylis ylomerata (en form olik traktens), Holcus lanatus 
(dito), Luzula nemorosa, Boa Chaixii, Thymus Chamcedrys 
(pâ ett torrt parti). Av dessa blommade ej Bellis alla 
är, däremot alla de andra. Boa Chaixii , spridde sig nä- 
got, och ätminstone fran och med 1899 sags pâ en punkt, 
dar tvenne bestand av Thymus Chamcedrys och Th. 
Serpyllum mottes, en hybrid dem emellan. 
Yi ätervända nu till Allium carinatum och dess 
egendomliga uppdykande vid Björkkulla. 
Att den kan uppträda som antropokor känner man 
fran Tyskland. Hegi säger t. ex. 1. c. p. 227 : »In Deutsch- 
land wild nur im südlichen und mittleren Gebiet, im 
nördlichen Teil gelegentlich verwildet und eingebürgert», 
men ej förrän nu har den, sä vitt jag vet, annoterats 
för Sveriges adventivllora. 
Vad är orsaken tili att jag eller nâgon annan bota- 
nist ej förut iakttagit denna stätliga Allium pâ en plats, 
dit den dock kommit för Here ärtionden sedan, och som 
