62 
mellah artfrekvensen under de bâda vegetationsperio- 
derna 1919 och 1920. Denna överensstämmelse, vilken 
natürligtvis maste konstateras under än Hera âr efter 
varandra, synes mig styrka uppfattningen av de fördel- 
ningsbestämmande faktorernas oberoende av eufemära 
förändringar pâ växtplatsen (tângens omlagring vid vin- 
terstormarna o. s. v.). 
Ekologiska faktorer. 
Att fröspridningen, vare sig den sker med djurs r 
vinds eller vattens hjälp, bar en ursprunglig betydelse 
for ett växtsamhälles bildning, och att alia bidrag till 
den s. k. spridningsbiologien äro högst värdefulla, är 
alldeles klart. Men dâ det gäller den slutgiltiga utform- 
ninpen av en association (sâsom Warming rubricerat 
ävjan), racker fröspridningen ej till att klargöra alla egen- 
domligheterna. Yi maste söka efter urväljande faktorer, 
alltsa förhällanden, som främja utbredningen av vissa 
arter och hämma andras utveckling. Av konkurrensen 
mellan de olika arternä se vi i ävjans nedre zoner intet 
pâ grund av vegetationens “utomordentliga gleshet, men 
ju högre upp vi stiga, desto tätare blir växttäcket och 
desto märkbarare bör alltsa konkurrensen bliva. 
Jag har tili 'att börja med undersökt en del av 
ävjans fysiska och kemiska markegenskaper. 
Forst och enklast konstaterar man att ävjan är vat, 
sä vät, t. o. m. att man, atminstone under en normalt 
fuktig sommar kan kramma vatten ur densamma. Här- 
av följer omedelbart, att absoluta xerofiler ej kunna tri- 
vas där. Vattenhalten pâ Standorten varierar naturligt- 
vis nagot med nederbörden men i allmänhet utgör den 
c:a 80 % (beräknat gn lufttorkning). 
Den 23 juli 1920 (efter stärkt regn) visade: 
Ulagapsävjan 86 vattenhalt och 
Kohallensävjan ... 84 X » 
