66 
senare parallel! ism mellan salthalt och artfrekvens be- 
visar, att salthalten liar nâgon betydelse som ekologisk 
faktor, kan nog diskuteras, Det är ju smâ tal och smâ 
differenser, det rör sig om. Men atminstone far man 
anse, att salthalten är utslagsgivande, da det gäller skarpt 
differentierade biologiska typer, t. ex. dâ i Lilia Tange- 
(tab. II.) Galium palustre förs vinner vid första upp- 
trädande av NaCl. For extrema halofyter är synbar- 
ligen ävjan inte den bästa lokalen. Huvudsakligaste- 
delen av ävje- vegetation en synes bestâ av växter a^r 
den typ, som Warming betecknar säsom fakultativa 
halofyter. 
En ytterligare egenskap hos ävjan, som sanno- 
likt betyder mer som ekologiskt utformande faktor 
är, att den alltid är sur, vilket enkelt kan pavisas. 
medelst lackmuslösning. Kvantitativt har jag bestämt 
aciditeten genom titrering med alkali med fenolftalein 
som indikator. Jag har pa sä sätt ofta funnit av- 
sevärda värden pa aciditeten. I djupa langvallar ända 
till normaliteten 0 ,i. Pä sâ surt substrat finns natur- 
ligen ingen växtlighet. Vanligen varierade aciditeten 
mellan 0,oi — 0,ooi n. och var alltid högst. vid strand- 
kanten och avtog uppât. Till jämförelse kan nämnas r 
att aciditeten i ett alkärr inne pa ön var 0,ooi n. Yan- 
ligt brunnsvatten O.0004 n. Jag lämnar här nedan nagra 
data: 
1. Ulagapet. 
l:sta linjen 
2:dra 
3:dje 
4: de 
1919 
27 / 7 
O .008 n. 
0,004 
0,003 
O 
Ô 
8 
1920 
14 /e 
0.00G 
0.004 
0. 003 
O .002 
9 h 
0,004 
0,004 
0,003 
0,ooi 
16 l* 
0,004 
O.oos 
0,003 
O .002 
