102 
utfällning lios ungefär ett 20-tal olika släkten. En del 
af dessa äro sötvattensformer, och i fraga om sötvattens- 
algerna har antalet släkten och arter, hos hvilka dylika 
Fe-utflockningar iakttagits, sedermera ytterligare ökats. 
— Se härom Molisch, 1910 a, Naumann, 1919 a. Ett 
stört antal nya iakttagelser öfver järnanrikning hos 
sötvattensorganismer finnas äfvenledes framlagda i Nau- 
manns arbete »Studien über die Eisenorganismen Schwe- 
dens». I. — K. Sv. Vet. Akad:s Handl. .1921 (Ännu 
ej publiceradt). * 
Hos marina former fann Molisch järn *• i form af 
extra- ellar intramembranösa utfällningar i 17 olika fall, 
nämligen hos Amphiroa rigida , Antithamnion plumula 
Thur., Bryopsis plumosa Ag., Callithamnion byssoideum 
Arn., Ckylocladia articulata Grev., Catenella opuntia 
Grev., Crouania attenuata Ag., Bigenia simplex Ag., 
Liagora viscida Ag:, Lomentaria clavata J. Ag., Badina 
Pavonia Gail. Spyridia filamcntosa Harv., — Clado- 
phora aegagropila Kabenh. Peyssonelia squamaria Decne., 
P. Bubyi Cr., Valonia utricularis Ag. samt V. macro- 
plnyse Kg. 
Af nämnda alger visade emellertid de 12 första 
blott svag Fe-reaktion, och endast hos de 5 sista künde 
Molisch konstatera verkliga, tydliga järnutfällningar; 
hos de bada Peissonelia- arterna dock endast pa rhizoi- 
derna. 
Utom dessa här uppräknade, af Molisch (1892) 
först iakttagna och beskrifna, mer eller mindre rikligt 
järnfällande hafsväxter är betraf fände järnanrikningar 
hos marina alger och marina växter öfver hufvud taget, 
hittills ingenting kändt. 
Af docenten d:r E. Naumann uppmärksamgjord pa 
de af honom konstaterade rikliga järnutfällningarna hos 
1 Med järnfällningar afses i föreliggande uppsats alltid löst 
bundna Fe-föreningar, ej s. k. maskeradt järn. 
