110 
järnförande vattnet â andra. Järnhalten i yattnet var 
för öfrigt sa hög, att kalkstenarna öfverallt syntes öfver- 
dragna med ett rödbrunt lager af ferrihydroxid. Kalk 
fäller Fe(OH) 3 . Vattnet själft visade sig däremot full- 
ständigt klart och rent. 
Stundom künde järnutfällning konstateras äfven 
i cellernas inre. Särskildt var detta fallet kos Cla- 
dophora rupestris , i mindre grad hos Diplonema per cur sum, 
Chaetomorpha melagonium jämte ett par Enter omorplia- 
arter. Hos den förstnämnda visade sig utfällningen 
dels inné i själfva pyrenoiderna — postvital utfällning 
— dels omkring i cellerna befintliga kalciumoxalat- 
kristaller h 
Liknande intracellulär järnanrikning omnämnes af 
Molisch (1892, p. 16) för Mesocarpns , Spirogyra , Conferva 
»und verschiedene Diatomeen». Beträffande sistnämnda 
alggrupp har äfven jag i Hera fall haft tillfälle iakttaga 
riklig järninlagring i cellernas inre hos Cocconeis scu- 
tellum och pediculus. — Hos en till samma släkte hö- 
rande art omnämner Peklo (1910) inlagring af Mn(OH) 3 . 
IV. Järnfällande mikroepiphyter. 
Utom nu beskrifna järnoxidanrikningar af olika 
typer iakttogs i fiera fall och i all synnerhet hos Cla- 
dopkora rupestris rikliga järnutfällningar, härrörande fran 
epiphytiska Cocconeis- arter. Särskildt var det tvä arter 
af detta släkte, som utmärkte sig i nämnda hänseende, 
nämligen Cocconeis scutellum Ehrenb. v. ornata Grün, 
och Cocc. pediculus Ehrenb. v. baltica (Dannf.) A. Cleve 
1 Cellerna hos ifrâgavarande. i friskt tillstand undersökta vin- 
terexemplar af Clad, rupestris visade sig innehalla kalciumoxalat- 
kristaller i stör mängd. Särskildt voro kristallerna hopade i 
cellernas öfre och nedre ände. — I cellerna frittliggande C 2 0 4 Ca- 
kristaller i dylik riklighet synes för hafsalgernas vidkommande 
vara en ganska ovanlig företeelse. Makrokemiskt är förekomsten 
af Ca-oxalat af Kylin (1915, p. 350) pâvisad för ett flertal olika alger. 
