114 
Hit synas ocksâ böra hänföras Phyllitis fascia och 
Zosterifolia. Pä äldre exemplar, tagna vid Kullen under 
sensommaren af d:r Hylmö, fann jag endast helt smâ, 
obetydliga järnoxidflockar bär och dar pâ tballus. Äfven 
Laminaria- arterna synas vara mindre disponerade for 
ifrägavarande järnoxidanrikning. Det samma gäller ock- 
sâ Fucus- arterna. Afven pâ äldre (fastsittande) exem- 
plar iakttogs endast belt obetydliga utfällningar. Pâ 
lösliggande, mer eller mindre i upplösning stadda 
individ visade sig däremot järnfällningen afsevärdt 
rikligare. Till Fucus ansluta sig i sideroplastiskt 
bänseende ocksâ Halidrys siliquosa ocb Ascophyllum 
nodosum. 
Järnanrikningen bos Grobia baltica visade sig som 
nämndt i regel belt obetydlig. Egendomligt nog synes 
oxidoxidulfällningen, när den bär förekommer, vanligen 
uppträda i form af flocklika, korniga ansamlingar i 
tballus’ inre och ej pâ ytan. Ungefär samma förhäl- 
lande har äfven iakttagits beträffande Leathesia difformis . 
Anmärkningsvärdt är att Ectocarpus- arterna i regel 
visa tämligen obetydliga utfällningar, under det att den 
närbesläktade Pilayella litoralis däremot synes utprägladt 
sideroplastisk. 
Dilsea Edulis synes nästan beit gâ fri frän järn- 
fällningar. Det samma gäller äfven yngre exemplar 
af Odonthalia dentata , Rhodymenia palmata samt Deles- 
seria- arterna. Äldre individ af samma arter visade sig 
däremot i regel rikt järnförande. 
Ceramium , Polysiphonia , Bronyniartella och Rhodomela 
förhälla sig sinsemellan ungefär lika. Pâ yngre exem- 
plar anträffades endast obetydliga utfällningar, pâ äldre 
däremot rikliga sâdana. I all synnerbet var detta fallet 
bos öfvervintrande exemplar af Pol. niyrescens, Rhod. 
subfusca ocb Cer. rubrum. Äldre, basala grenar af sist- 
nämnda arter visade sig stundom omgifna af verkliga 
järnrör. 
