165 
Laboratorietekniska och mikrokemiska 
notiser. 6. 
Av Otto Gertz. 
6. Jodstärkelsereaktionen och dess dia- 
gnostiska entydighet. 
[Mit Zusammenfassung in deutscher Sprache]. 
Jod, ett av de ämnen mikrokemien tidigast tagit i 
sin tjänst, anses än i dag som dess kanske oumbärli- 
gaste hjälpmedel. För stärkeise, som vid närvaro av 
jod antager sin karakteristiska blafärgning, utgör detta 
ämne ett högt skattat, ja mähända det basta reagens vi 
hitintills lärt känna. Och jodstärjselseprovet har utan 
tvivel gjort saväWäxtanatomien och växtfysiologien som 
biokemien ovärderliga tjänster. Tack vare detta i tek- 
niskt hänseende sa enkla prov ha de mest fundamentala 
frägor kunnat bringas tili lösning, 
Jodstärkelsereaktionen härrör fran Stromeyer^ som 
upptäckte densamma ar 1813, endast nagot ar efter det 
grnndämnet jod framställts i fri form — genom Courtois 
1811 —, och Colin och Gaultier de Claubry, som 1814 
egnade den en mera detaljerad nndersökning. Emeller- 
tid gjordes redan ett par ârtionden senare iakttagelser, 
som gavo vid handen, att även vissa andra substanser 
än stärkeise künde blafärgas av jod. Salunda visade 
Schleiden och Vogel 1838, att sa är fallet med atskil- 
liga växters cellväggar, beroende pâ en i dessa förekom- 
mande snbstans, amyloid , som i sitt förhallande tili jod 
nära överensstämmer med stärkeise (Winterstein) h 
1 Trécul och senare van Tieghem visade, att i ätskilliga bak- 
teriers celler uppträdande kornartade kroppar ge blà jodfärgning. 
Denna reaktion, som i vissa fall erhälles även â de av Hinze un- 
dersökta s. k. amylinJcornen hos Beggiatoa mirabilis , torde härröra 
av nägon med stärkeise besläktad substans. Det av Crié omnämnda 
amylomycin. som förekommer i membranen hos vissa svampar och 
Botaniska Notiser 1921. 12 
