167 
mossa, Madotheca platypliylla, dar ämnet npptäckts av 
Molisch. Yidare kan nämnas, att alkaloiden narcein 
likaledes vid närvaro av jod blafärgas (Winkler, Stein, 
Böser) . Detsamma gäller om basisJct lanthanacetat (D amour, 
Behrens, Biltz) * 1 , cholalsyra (cholsyra) (Mylius, Barger, 
Barger-Field), euxanthinsyrans estrar (Graebe) samt om 
ett stort antal dérivât av a- och y-pyron (Barger-Star- 
ling). Samtliga dessa ämnen, vilka likväl ej alla torde 
kunna inom växtbiokemien föranleda förväxlingar vid 
jodstärkelsereaktionen, delà med stärkeise egenskapen 
att giva bla adsorptionsföreningar med jod — indenoflavon 
och a-naplitaflavon äro till och med gent emot jod käns- 
ligare än stärkeise 2 — och förete även för övrigt i 
sitt förhallande till jod en slâende överensstämmelse 
med stärkeise. Sä försvinner t. ex. i dessa fall färg- 
ningen vid upphettning — för stärkelsens vidkommande 
pâvisat redan pâ 1830-talet av Lassaigne — för att vid 
preparatets avsvalning pâ nytt inträda. Aven synes i 
Begagnas vid undersökningen blad, som under nâgra timmar legat 
och vissnat i torr luft, är den av saponarin härrörande färgningen â 
cellinnebâllet ej diffus, utan i cellerna iakttagas färgade kroppar 
av växlande form, sâsom amöbaliknande klumpar, runda eller päron- 
lika kroppar, svampaktiga aggregat, smâ, fina korn eller gördelfor- 
miga, i utkanten av cellerna belägna massor. Yid intorkning av pre- 
paraten gâr jodsaponarinets färg ofta över i mera utpräglat lackröd. 
1 Aven zirkonoxidhydrat adsorberar jod. Färgen är därvid 
närmast klart brun, men vid försiktig tvättning med vatten inträder 
övergaende en färgning i violett (Wedekind-Rheinboldt). 
2 En lösning av guajakharts blafärgas av jod. Särskilt tyd- 
ligt bar jag funnit denna reaktion inträda, om i ett provrör en 
lösning av hartset i metyl- eller etylalkohol, aceton m. m. skiktas 
över vatten, där nâgra jodblad nedläggas. Gränsskiktet mellan 
vätskorna antager dâ en vackert bla färg, som efter en stund vid 
omskakning sprider sig tili bela massan. Denna färgning, vilken 
utmärker sig genom annan ton än den för jodstärkelsen typiska, 
härrör ej av nägon adsorptionsförening med jod, utan förklaras av 
jodens inverkan pâ vatten. Därvid bildas nämligen jodväte ocb syre, 
som in statu nascendi oxiderar guajakhartset under bläfärgning 
(oxydasreaktion). Reduktionsmedel aterställa lösningens bruna färg. 
