174 
Ärtriks och Holmstrands byar invid landsvägen, men en 
torpare, som för omkring 40 är sedan nedsatte sig dar, 
nppodlade skogsängen, varpä den växte, och sedan har 
den varit försvunnen dar. Den finnes för övrigt i värt 
land endast pä ett stalle pä Gottland. 
Efter ett besök i Pamsele vären 1914 erhöll under- 
tecknad genom apotekare Nygren nägra exemplar av 
den rar a växten frân en plats, där den da ännu ej var 
fridlyst, och inplanterade dem i min trädgärd. Den 
har där trivts ypperligt; var je vär skjuta ständen ett 
stört antal av sina härliga blä blommor. 
Samtidigt erhällna frön frân vildväxande stand ut- 
sâddes pâ nägra platser i den s. k. »Prästnipan» i Multra. 
I maj 1915 sagos där nägra späda plantor, men äret 
därpa voro dessa utgängna; antingen var där för torrt, 
eller hade de förstörts av befände kreatur. 
Da växten för sin skönhet och tidiga blomning även- 
som sällsynthet syntes böra införlivas med de odlade 
blomstren, tillsände undertecknad hösten 1920 den kände 
hortikultören M. P. Anderssen i Jönköping frö frân 
mina trädgärdsexemplar. Och enligt meddelande inne- 
varande är har nu denne därav lyckats uppdraga ett 
flertal plantor. 
Snart torde man därför kunna bekomma nipsippan 
i blomsterhandeln, och denna fär därigenom dä ett syn- 
nerligen värdefullt tillskott ur den vilda växtvärlden. 
V ad Linné i sin »Ölands Pesa» skrev om en när- 
stäende växt, den vackra, nn allmänt odlade vitblomst- 
riga »stensippan» ( Anemone silvestris): »Denna angenäma 
och stora blomma borde allmänt planteras i trädgär- 
darna», är ocksä nipsippan förtjänt av, sä mycket mer 
som den är i vilt tillständ sällsyntare. E. Modin». 
Enligt skriftligt meddelande af regementspastor fil. 
dr. E. Modin har nipsippan iakttagits pâ en ny växt- 
plats: den s. k. blomsternipan vid Nämforsens norra 
sida i Adalsliden, Angermanland. 
