185 
Hypovalva ex septem tabulis , duabtis ex iis antapicalibus, 
composita est. 
Cellen frân gördelsidan äggformad, frân polerna be- 
traktad rundad. Längd 28 — 32 ( — 34) p, bredd 24 — 28 
( — 30) p. Främre skalbalfvan konisk, löpande ut i en 
spets; den ^akre ungefär halfklotformig, utan taggar. 
Tvârfâran svagt vänstervriden. Pansaret välutveck- 
ladt, interkalärzonerna tämligen smala, strukturlösa. 
Plâtarna likaledes slata, 21 tili antalet, däraf 14 pâ 
främre och 7 pâ bakre skaihälften. I epivalva ingâ en 
central, en dorsal och fyra laterala apikalplattor, vidare 
en scutularskifva samt slutligen sju perifera praeaequa- 
torialplattor. Hypovalva bildad af tvâ antapikalplattor, 
den ena nâgot, ehuru obetydligt större än den andra, 
samt fyra postaequatoriala plâtar. Kromatophorerna 
mânga till antalet, skifformiga och bruna. 
Af alla hittills kända arter af detta släkte synes 
Fer id. faeroense Paulsen (1905) vara den, som star den 
nu beskrifna arten närmast. Genom afsevärdt bredare 
scutularplatta och äfven i öfrigt tydligare plat- och 
pansarutveckling, vidare genom sin endast svagt spi- 
ralvridna tvärfara och ringare storlek synes mig dock 
P. malmogiense väl skild frân den färöensiska arten. 
Af sötvatten -Peridineer synes särskildt P. pusillum 
(Penard) Lemm. (1910, p. 668) bl. a. tili sin yttre form 
äga en viss likhet med arten i fräga men skiljes lätt 
frân denna genom antalet apikalplâtar. P. pusillum har 
5, P. malmogiense 6 apikala plâtar. 
Det nämndes i förbigäende, att under sista obser- 
vationstiden äfven sporbildning hos den nu beskrifna 
Feridinium- arten iakttagits. Sporernas utseende framgar 
af bifogade teckningar (fig. 5 — 6). Själfva pansaret syn-. 
tes här afkastadt. Plasmat visade sig emellertid omgif- 
vet af en tydlig, tjock, slemförande membran. Yid 
nägra tillfällen künde äfven tudelning af cellinnehället 
vinkelrät mot cellens längdaxel tydligt iakttagas. Sä- 
