186 
kerligen représenterai’ bildningen i frâga en slags hvil- 
sporer, antagligen identiska med de af Paulsen (Nord. 
Plankt. XVIII p. 11) omtalade s. k. »Gallertsporen». 
Ofta lâgo dessa hvilsporer, som für öfrigt kunde 
nâ en afsevärd storlek, ända till 45 X 35 /u. fiera till- 
samman fasthäftade vid hvarandra genom de omtalade 
slemmantlarna, vid livilka ocksâ talrika slam- och de- 
trituspartiklar voro anrikade. Innehâllet i sporerna vi- 
sade sig stärkt kornigt. 
Hvad slutligen orsaken till uppkomsten af den nu 
beskrifna vegetationsfärgningen beträffar, synes mig 
denna böra tillskrifvas den förnt omnämnda uppmudd- 
ringen af dämmen i frâga. Fanerogamvegetationen i 
dämmen hade under senare âr tilltagit mer och mer, sa 
att dämmen afsevärdt uppgrundats. När nu alla dessa 
halfmultnade bottenaflagringar bortskaffades, kom där- 
igenom ocksâ en del andra, mer eller mindre minerali- 
serade och pâ organiska näringsämnen, i ail synnerhet 
kväfveföreningar i enklare form rika bottenaflagringar 
att blottas. Genom urlakning af dessa erhöll vattnet 
sâ dan för uppkomsten af Pmdmmm-produktionen er- 
forderliga näringsmängden. Slottsparksdammen erbjuder 
i detta hänseende vissa likheter med den uppmudd- 
rade Lietzensee vid Berlin (Kolkwitz, 1909 och 1914 
Naumann, 1915). 
Beträffande den vid frekvensräkningen använda 
metodiken hänvisas tili Kolkwitz, 1911 och Naumann, 
1918 jämte dar vidare anförd litteratur. 
Citerad Litteratur. 
Brandt, K.. Apstein, C., Nordisches Plankton. Bot. Teil. Kiel und 
Leipzig 1908. 
Carter, H. J., Note on the red-colouring matter of the sea round 
the shores of the island of Bombay. — Ann. and Mag. of 
Nat. Hist. Ser. Ill, Vol, I. 1858. 
