f 
286 
europœus gav and a till 100 skilda kolonier av Hormo - 
dendrum Hordei och Penicillin (dessutom talrika kolonier 
av Dematium pullulans). 
Gentemot denna min slutsats, att mykorrhizasvam- 
parna ej förekomma i de ovanjordiska delarna av Azalea 
mollis pâ nämnda lokal, kan göras den invändningen, att 
svamparna kanske ej utvecklas pâ det använda sub- 
stratet och saledes kunna finnas, ehnru de ej erhöllos i 
kultur. Emellertid är denna invändning obefogad, i all 
synnerhet om man tager i betraktande, att Galluna- 
svampen enl. Eayner är särdeles lättkultiverad, och det 
antagliga är, att alla -Encacé-svamparna äro besläktade. 
Vi ha alltsa framför oss Azalea-indWià, hos vilka 
mykorrhizasvamparna ej spridas fran frö tili frö, och 
som saledes avvika fran den av Eayner beskrivna 
Galluna- typen. Det är osannolikt, att detta undantag 
är det enda inom familjen. Jag erinrar i detta sam- 
manhang om att Stahl 1 haft i kultur mykorrhizafria 
ljungplantor. Visserligen kan man här med Eayner 
invända, att det svarligen kan med säkerhet avgöras» 
huruvida alla rötter äro fria frän svamphyfer. Men man 
maste härvid ocksâ taga i betraktande den mângâriga 
erfarenhet, som denne forskare hade bakom sig i fraga 
om mykorrhizaproblemen. Möjlighet förefinnnes i varje 
fall, att ocksâ Galluna understundom kan avvika fran 
sin egen typ. En närmare undersökning av ljungplantor 
fran vitt skilda lokaler är nödvändig för ett säkert av- 
görande av denna fraga. Likasa maste skilda arter av 
Ericacé-familjen ytterligare granskas i detta hänseende. 
Försökenmed Azalea mollis synas mig i varje fall antyda, 
att den symbiosform, som Galluna företräder, sä att säga 
ej stabiliserais inom familjen. Uteslutande rotinfektion 
kan förekomma, och osannolikt är ej, att en del after kunna 
ha än den ena än den andra typen företrädd. 
1 Stahl, E.. Der Sinn der Mycorhizenbildung. Eine verglei- 
chend-biologische Studie. — Jahrb. f. wiss. Bot., 34. Leipzig 1900. 
