5 
angifvet slag. Under liflig celldelning utväxer det 
härigenom grundade anlaget till en cellkropp, som 
samtidigt differentierar sig uti det förut omnämda 
fliksystemet under utbildning af kanaler, hvilka âter 
uppstâ sasorn intercellulära rum inom körtelns väfnad. 
Genom sträckning af de genom delning uppkomna 
cellerna höjer sig körteln utat och genombryter de 
utanför befintliga periblemlagern samt stammen s epi- 
dermis. Efter fullbordadt genombrott omvandlas pro- 
kambium9trängarne i de särskilda flikarne tili fibrova- 
salsträngar. De flikarne uta.t begräusande epidermis- 
cellerna öfvergä sä smaningom i slem och ersättas af 
andra celler, hvilka likaledes förslemmas o. s. v., sä 
att de öfre delarne af körtlarne slutligen befinna sig i 
etfc lifligt upplösningstillstand. Pa förslemningspro- 
cessen följer emellertid ett annat stadium, under hvilket 
körtelns basala celler sä smaningom antaga omgifvande 
vätnadscellers natur och utseende, kanalerna försvinna 
tili sista spar och körtelns inre fullständigt gar upp 
uti rizomets parenkym väfnad. Samtidigt afgränsas 
medels nybildade cellager körteln lielt och hallet utat 
frän slem och i upplösning stadda celler, hvarefter 
körtlarne fä utseendet af svagt upphöjda, fasta, brun- 
färgade papiller pä stammens eller rizomets yta. 
Noggrannare efterundersökning af anförda fakta 
ger ej anledning tili nagon särskild anmärkning utom 
i ett fall ; och detta fall gäller sjelfva förslemnings- 
processen. Enligt Eeinke’s och Meeker’s framställ- 
ningar skulle denna senare börja först, när körteln 
är füllt utbildad och fristâende. Sä vidt mina egna 
undersökningar gifva vid handen, har detta ej varit 
verkliga förhällandet hos det undersökningsmaterial, 
som statt mig till buds af Gunnera scabra och G. ma~ 
nicata. Tvärtom begynner slembildningen och slem- 
afsöndringen mycket tidigt och redan omedelbart efter 
körtelns anläggning. Fränsedt kanalisei'ingen hinner 
förslemningen af cellmembranerna ett godt stycke pä 
