20 
Beyekkvck med bestamdhet frânkanner en slägtet 
ChJorococcum väl egentligen tillhörig art, Chlorella 
vulgaris, all förmäga att tillegna sig tritt qväfve. Och 
denna förmäga skulle ju utgöra det niest talande skä- 
let för symhios. Visserligen pastär sig Prantl hafva 
funnit, att Nostocaceer assimilera luftens fria qväfve, 
och undersökningar af Frank m. fl. antyda detsamma 
för saväl gröna som blagröna alger öfver liufvud. 
Riktigheten häraf kan naturligen ej bestridas; dock 
torde det i fräga om har afhandlade algformer vara 
troligare, att parasiterna tillfredsställa sitt behof af 
qväfve af det qväfveförräd, som förefinnes inom den 
värdplantans väfnad. der de lefva och vegetera. Al- 
gerna erhalla der alla erforderliga näringsämnen, vare 
sig dessa äro af organisk eller oorganisk natur. Svarare 
torde det deremot vara att förklara, huru de kunna 
atnöja sig med den ringa tillgäng pä ljus, som erbju- 
des dem inom värdplantans väfnad. Denna egendom- 
lighet är emellertid ej nagon enastaende, ovanlig före- 
teelse, utan star i full öfver ensstämmelse med de lägre 
algformernas förmäga att med bögst obetydlig ljusim- 
püls kunna utveckla betydligare grad af lifskraft, 
hvarom de af Kjrm.man päpekade vegetationsförkallan- 
dena inom polartrakterna bära tillräckligt vittnesbörd. 
Medan ofvanstâende uppsats lägges i press har kommit 
mig tili lianda ett litet meddelande af A. Schneider med titel: 
’’Mutualistic symbiosis of algæ and bacteria with Cycas revo- 
luta” (Botanical Gazette, 1894), enligt hvilket nämde författare 
tror sig hafva funnit, att det symbiotiska lifvet icke blott 
skulle omfatta de bâda kontrahenterna : Cycas - roten och Nostoc- 
algen utan skulle vara att anse sâsom samlif mellan dessa 
bâda och en tredje organism, en bakterie. En dylik tre- 
mannasymbios är onekligen egendomlig och erbjuder, i fall 
den verkligen existerai-, ett bestämdt intresse. Nâgot lik- 
nande har jag emellertid ej kunnat konstatefa for Nostoc 
eher Chlorococcum och Gunnera, hvarför päpekade egendom- 
lighet tillsvidare âtminstone far betraktas sâsom utmärkande 
ensamt för Cycas. 
